УХВАЛА

24 лютого 2021 року

м. Київ
справа № 160/6044/19
адміністративне провадження № К/9901/5802/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Ханової  Р.Ф., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2019  року
та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2020 року
у справі № 160/6044/19
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Павлоградська»
до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області
про визнання протиправно бездіяльності та стягнення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та пені, 

ВСТАНОВИВ:
22 лютого 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2020 року у справі № 160/6044/19, предметом спору у якій є визнання протиправною бездіяльності Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо внесення даних до Реєстру заяв про повернення бюджетного відшкодування, підготовки та подання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про повернення ТОВ «ЦЗФ «Павлоградська» бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в загальній сумі 1000000,00 грн на електронний рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; стягнення з Державного бюджету України через Головне управління ДФС у Дніпропетровській області на користь ТОВ «ЦЗФ «Павлоградська» бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в загальній сумі 1000000,00 грн на електронний рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; стягнення з Державного бюджету України на користь ТОВ «ЦЗФ «Павлоградська» пені за період з 04 грудня 2018 року до 25 червня 2019 року відповідно до положень пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України у сумі 126739,61 грн.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставою касаційного оскарження Головне управління ДПС у Дніпропетровській області зазначає пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України.
У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.
При цьому пункт 1 частини другої статті 353 КАС України регламентує прийнятність доводів про недослідження судом зібраних у справі доказів виключно за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.
Наводячи зміст пунктів 1, 2 частини другої статті 353 КАС України (суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу; суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження), скаржник не зазначив, які саме  докази суд не дослідив. Щодо пункту 2 частини другої статті 353 КАС України, який зазначає скаржник, то справа № 160/6044/19 розглянула правилами загального позовного провадження.
Крім того, розділ касаційної скарги «щодо права на касаційного оскарження» є аналогічним такому самому розділу, що містився у попередньо поданій касаційній скарзі, яка ухвалою Верховного Суду від 09 вересня 2020 року повернута у зв`язку з відсутністю підстав касаційного оскарження.
Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 330, 332, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2020 року у справі № 160/6044/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Павлоградська» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправно бездіяльності та стягнення бюджетного     відшкодування з податку на додану вартість та пені - повернути скаржнику.
Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 Кодексу адміністративного судочинства України.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                                                                                                                                                Р.Ф. Ханова