СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2021 р.                                                                     Справа № 922/1366/20  

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Дучал Н.М., суддя Гетьман Р.А. , суддя  Склярук О.І. 

секретар судового засідання Рудик Т.С.,

за участю представників:
від позивача: Сосунов Є.В., наказ, положення, посадова інструкція, довіреність;
від відповідача: Шипенко М.С., ордер, адвокат; Шинкар А.В. - керівник

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Техностар”, м. Харків (вх. № 3382 Х/1) 
на рішення господарського суду Харківської області від 02.11.2020, повне рішення складено 12.11.2020 (суддя Шатерніков М.І.) 
у справі № 922/1366/20 

за позовом Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю “Техностар”, м. Харків
про стягнення 816 841,69 грн.,

                                                       ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю “Техностар” про повернення невикористаної частини авансу, сплату штрафних санкцій за неналежне виконання умов договору № 80-4/3480-17 від 07.12.2017, в якій просило стягнути: - аванс сплачений за придбання обладнання та 14% річних за користування грошовими коштами позивача у розмірі 52,71 грн.; - пеню за невиконання зобов`язань за договором у розмірі 250    338,43 грн.; - штраф 7% за невиконання зобов`язань за договором понад 30 днів у розмірі 240    050,55 грн.; - вартість обладнання, переданого до монтажу згідно Акту від 14.09.2018 «Приймання-передачі устаткування до монтажу» у розмірі 326    400,00 грн.
Рішенням господарського суду Харківської області від 02.11.2020 у справі №922/1366/20 позов задоволено частково. 
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Техностар" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 46,61 грн. авансу, сплаченого за придбання обладнання, 6,55 грн. -     14% річних за користування грошовими коштами (авансу); 250 338,43 грн. пені; 240 050,55 грн. штрафу, а також 7356,63 грн. судового збору.
В іншій частині позовних вимог щодо стягнення вартості обладнання, переданого до монтажу згідно Акту від 14.09.2018 «Приймання - передачі устаткування до монтажу» у розмірі 326 400,00 грн. у позові відмовлено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю “Техностар” звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 02.11.2020 у справі № 922/1366/20 в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Укренерго» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Техностар» про стягнення 46,61 грн. авансу, сплаченого за придбання обладнання, 6,55 грн. – 14% річних за користування грошовими коштами (авансу); 250     338,43 грн. пені;  240     050,55 грн. штрафу, а також 7356,63 грн. судового збору.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник наполягає на:
- не виконанні позивачем прийнятих на себе зобов`язань за договором щодо надання належним чином підготовленого будівельного майданчику (фронт робіт), який би давав можливість виконання підрядних робіт у безпечний спосіб, передання затвердженої належної проектно-кошторисної документації, сприяння відповідачу  у виконанні підрядних робіт за договором, зауважуючи, що невиконання замовником зазначених зобов`язань, позбавило відповідача як підрядника можливості в повній мірі виконати покладені на нього зобов`язання за договором;
- не наданні позивачем належної реакції на листи відповідача від 02.08.2019   №Т-3260-О, від 18.09.2019 №Т-3327-О, від 23.09.2019 №Т-3331-О, від 14.11.2019 №Т-3390-О, направлені на електронну пошту позивача, у зв`язку з чим відповідач, добросовісно виконуючи свої зобов`язання зіткнувся із певними проблемними аспектами, які самостійно не мав права та не був зобов`язаний вирішувати;
- відсутності підстав для стягнення авансу, штрафів та пені, оскільки в даних спірних правовідносинах у діях відповідача відсутні усі складові цивільного правопорушення, зокрема вина відповідача у несвоєчасному виконанні зобов`язань; неналежне виконання відповідачем умов договору не є наслідком протиправних дій або його бездіяльності, оскільки у цьому випадку мало місце прострочення кредитора.
Апелянт наголошує на неврахуванні судом першої інстанції при ухваленні рішення:
- вартості придбаного відповідачем устаткування у сумі 254    520,72 грн., що підтверджується актом №2 вартості устаткування, яке передано позивачеві виконавцем робіт (додаток до Акту №2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2018), підписаним сторонами 21.12.2018, та відображеного в формі КБ-3 за грудень 2018 року; 
- вартості виконаних відповідачем робіт за актами виконаних робіт за травень 2020 на суму 1    612    858,86 грн. 
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.12.2020 сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: Дучал Н.М. - головуючий суддя, судді Гетьман Р.А., Склярук О.І.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.12.2020, зокрема: відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю “Техностар” на рішення господарського суду Харківської області від 02.11.2020 у справі №922/1366/20; призначено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “Техностар” на рішення господарського суду Харківської області від 02.11.2020 у справі №922/1366/20 на 19.01.2021 об  11:30 год.
Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечило з підстав, викладених у відзиві; просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення господарського суду Харківської області залишити без змін. 
Наполягає на правомірності висновку суду першої інстанції про настання прострочення відповідача та фактичного зриву робіт на об`єкті реконструкції, що і стало підставою для прийняття рішення про задоволення позовних вимог.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.01.2021 оголошено перерву у судовому засіданні 19.01.2021 у справі № 922/1366/20 до 04.02.2021 о 12:45. 
Протокольною ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.02.2021 оголошено перерву у судовому засіданні до 15.02.2021 о 12:00.
У судових засіданнях  представники апелянта підтримували доводи та вимоги апеляційної скарги, просили скаргу задовольнити, рішення господарського суду в оскаржуваній частині скасувати, у задоволенні вимог позивача відмовити повністю.  
Позивач у судових засіданнях проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечував, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим. Просив залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а рішення господарського суду без змін. 
Законом України “Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів” від 03.10.2017 №2147-VIII викладено Господарський процесуальний кодекс України у новій редакції, яка набрала чинності 15.12.2017.
Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п.п. 1, 3 частини 2 ст. 129 Конституції України).
Згідно з приписами ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегією суддів Східного апеляційного господарського суду встановлено наступне.
Як вбачається із матеріалів справи, 07.12.2017 між державним підприємством "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі – Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Техностар" (далі – Підрядник) було укладено       договір № 80-4/3480-17 (далі – Договір) за умовами п.1.1. якого підрядник зобов`язався виконати (за завданням замовника, в обсягах, порядку, строки, обумовлені договірною документацією) роботи з технічного переоснащення ВРП-750 кВ ПС 750 кВ "Північноукраїнська" шляхом заміни існуючих роз`єднувачів та шинних опор 750 кВ на нові (за предметом закупівлі ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013 Технічне переоснащення ВРП-750 кВ ПС 750 кВ "Північноукраїнська" шляхом заміни існуючих роз`єднувачів та шинних опор 750 кВ на нові, с. Заруддя, Роменського району Сумської обл. (Інв. N° 556) 45450000-6 Інші завершальні будівельні роботи) та передати Замовнику результат робіт, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити підряднику належно виконані роботи (результат робіт) в порядку, визначеному договором. 
Протягом дії договору, сторонами  до договору укладені додаткові угоди № 1 від 28.09.2018, № 2 від 23.10.2018, № 3 від 09.11.2018, № 4 від 28.12.2018, щодо продовження строку дії договору, перенесення строку виконання робіт, зміни ціни договору, тощо. 
За умовами п. 1.2 Договору в редакції додаткової угоди № 3 від 09.11.2018, підрядник розпочинає виконання робіт після набуття договором чинності і виконує їх по 31.12.2019, з урахуванням запланованого сторонами графіку робіт, що є додатком № 15 до договору. 
Вартість робіт: розрахована  відповідно до ДСТУ БД.1.1.-7:2013, ДСТУ БД.1.1-1:2013; визначена в Договірній ціні (додатки 3 до договору); вартість обладнання, що передається (поставляється) підрядником замовнику з оформленням актів приймання-передачі, визначена в додатку 16 до договору (п.2.2. договору).
Ціна договору (відповідно до розрахунків вартості робіт, обладнання) становить 9 476 711,24 грн. з ПДВ (п. 2.3 Договору, в редакції додаткової угоди № 4 від 28.12.2018).
Порядок здійснення розрахунків узгоджено сторонами у розділі 3 Договору, п.3.2. якого обумовлено, що оплата підряднику здійснюється в порядку, визначеному договором, та з урахуванням фінансових можливостей замовника протягом строку дії договору, шляхом перерахування грошових коштів через банк. 
Форми оплати (п.3.3. договору): Часткова попередня оплата (Аванс)(п.3.3.1.); Подальша оплата - після підписання Замовником актів приймання-передачі належно виконаної роботи, переданого (поставленого) обладнання (устаткування), актів про змонтоване обладнання (п.3.3.2.). 
Розмір Авансу (п.3.4.договору) становить: 30% (тридцяти відсотків) від загальної вартості робіт, 50% (п`ятдесяти відсотків) від вартості вітчизняного обладнання (устаткування), 80% (вісімдесяти відсотків) від вартості імпортного обладнання (устаткування). Аванс сплачується підряднику протягом двадцяти п`яти банківських днів з дати надання ним (після набуття Договором чинності) Рахунка-фактури.
Порядок подальшої оплати визначений сторонами у п.3.5. договору.
Згідно з пунктом 5.2. Договору замовник зобов`язаний, зокрема, вчиняти дії, які залежать від Замовника для початку робіт, для безпечного їх виконання; сприяти ( в межах своїх прав, обов`язків та можливостей) Підряднику у виконанні робіт, якщо таке сприяння Підряднику необхідно.
Підрядник зобов`язаний, зокрема, до укладення договору надати дозвільні документи, отримати у Замовника доступ до об`єкта робіт, передати Замовнику у порядку, передбаченому чинним законодавством та договором, закінчену роботу (результат робіт). 
Відповідно до п.5.7.3. розділу 5.7. "Організація та виконання робіт" Договору замовник зобов`язаний надати підряднику фронт робіт (робоче місце), допустити підрядника до виконання робіт, забезпечує можливість вільного, безперервного і безперешкодного доступу підрядника (його працівників) на такий об`єкт (робоче місце); при цьому строк передачі підряднику фронту робіт (об`єкта робіт), допуск підрядника до об`єкта робіт (робочого місця), послідовність виконання робіт, з огляду на вид робіт, здійснюється замовником (Уповноваженим представником Замовника) з дотриманням нормативних документів щодо проведення робіт на електроенергетичних об`єктах та в строки, що узгоджуються сторонами після отримання звернення підрядника, з урахуванням запланованого графіку виконання робіт, завдання.
За положеннями пункту 8.3 Договору, збитки, завдані замовнику неналежним виконанням/невиконанням підрядником зобов`язань за договором, підлягають відшкодуванню підрядником у повній сумі понад встановлені договором штрафні санкції. За порушення строків виконання роботи, передачі обладнання (за актом приймання передачі обладнання) підрядник сплачує замовнику пеню згідно з частиною другою статті 231 Господарського кодексу України у розмірі 0,1% (нуль цілих одна десята відсотка) вартості роботи, строк виконання якої порушений, вартості Обладнання, строк передачі (поставки) якого порушений за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів підрядник повинен додатково сплатити замовнику штраф у розмірі семи відсотків від вказаної вартості.
Відповідно до п.11.1 Договору, в редакції додаткової угоди № 3 від 09.11.2018, договір набуває чинності з дати його підписання Сторонами та діє по 28.02.2020, а в частині виконання гарантійних зобов`язань - до повного їх виконання.
Як вбачається із матеріалів справи, Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго» на виконання прийнятих на себе зобов`язань за договором було перераховано на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Техностар" 6    047    417,70 грн., у тому числі: аванс у розмірі 4    572    427,36 грн. (з ПДВ), що підтверджується платіжним дорученням № 6 від 14.12.2017, а також грошові кошти за виконані роботи по договору на загальну суму 1    474    990,34 грн. (з ПДВ), що підтверджується платіжними дорученням №49 від 30.11.2018 на суму 140 510,78 грн., №42 від 10.01.2019 на суму 1 025 347,56 грн., №57 від 03.04.2019 на суму 309 132,00 грн. 
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на неналежне виконання відповідачем  прийнятих на себе зобов`язань щодо виконання робіт за договором №80-4/3480-17 від 07.12.2017, зазначив, що отримавши від замовника 6    047    417,70 грн., підрядником були виконані роботи на загальну суму 6 047 371,09 грн. Різниця між сплаченою замовником сумою та фактично виконаними підрядником роботами складає 46,61 грн. з ПДВ., яка, за твердженнями позивача, підлягає стягненню з відповідача в порядку п. 8.3 договору з нарахуванням 14% річних.
При цьому, невиконаними залишились роботи, проведення яких було заплановано на 2019 рік на суму 3 429 293,54  грн. з ПДВ, що і стало підставою для  нарахування, в порядку п. 8.3 договору, за період прострочення з 01.01.2020 по 13.03.2020, визначених договором санкцій - пені у сумі 250 338,43 грн. та штрафу у розмірі 7% - 240050,55 грн.
Претензією від 20.01.2020 №01/2098 ДП "НЕК "Укренерго", у зв`язку з невиконанням підрядником у повному обсязі робіт за договором, вимагало  від ТОВ “Техностар” сплати штрафних санкцій у сумі 69    513,52 грн., проте претензія залишена відповідачем без задоволення.
Листом від 12.03.2020 №01/9817, позивач повідомив відповідача про розірвання договору №80-4/3480-17 від 07.12.2017 з 16.03.2020 року у зв`язку із невиконанням прийнятих на себе відповідачем зобов`язань.
Іншим листом від 12.03.2020 №07/9815 замовник вимагав (повторно) повернення підрядником обладнання MicroSCADA Pro 9.3, у зв`язку із закінченням терміну дії договору та неповерненням відповідного обладнання замовнику.
Позивач, посилаючись у позовній заяві на неповернення відповідачем обладнання, переданого йому згідно акту приймання - передачі устаткування до монтажу від 14.09.2018, неможливість встановлення стану його придатності для подальшого використання, наполягав на стягненні з підрядника вартості цього обладнання в еквіваленті 100% вартості на момент передачі до монтажу у розмірі: 326 400,00 грн. з ПДВ.
Зміст апеляційної скарги свідчить, що апелянт оскаржує рішення господарського суду Харківської області від 02.11.2020 у справі №922/1366/20 виключно в частині задоволених позовних вимог про стягнення авансу в розмірі 46,61 грн., 14% річних за користування грошовими коштами в розмірі 6,55 грн., пені в розмірі 250 338,43 грн. та штрафу в розмірі    240 050,55 грн. 
При перегляді рішення місцевого господарського суду із врахуванням меж апеляційного перегляду, згідно положень ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду виходить з наступного.  
Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Приписами статей 173, 175 Господарського кодексу України унормовано, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті                  509 Цивільного Кодексу України, за якою зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Дослідивши договір, з якого виникли цивільні права та обов`язки сторін, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором підряду, який підпадає під правове регулювання    глави 61 Цивільного кодексу України.
Згідно з ч.ч. 1, 2    ст. 837 Цивільного кодексу України    за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. 
Відповідно до ст.ст.843, 846 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Строки  виконання  роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.
За положеннями ст. 857 Цивільного кодексу України, робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України). 
Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ч.7 ст.193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов.
Як свідчать правовідносини, що склалися між сторонами, Товариство з обмеженою відповідальністю "Техностар" взяло на себе зобов`язання за договором від 07.12.2017 № 80-4/3480-17 виконати роботи з технічного переоснащення ВРП-750 кВ ПС 750 кВ "Північноукраїнська" шляхом заміни існуючих роз`єднувачів та шинних опор 750 кВ на нові шляхом заміни існуючих роз`єднувачів та шинних опор 750 кВ на нові.
Ціна договору (відповідно до розрахунків вартості робіт, обладнання) становить 9 476 711,24 грн. з ПДВ (п. 2.3 Договору, в редакції додаткової угоди № 4 від 28.12.2018).
Строк виконання робіт за договором - 31.12.2019 року( п. 1.2 Договору в редакції додаткової угоди №3 від 09.11.2018).
Факт невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Техностар" у повному обсязі комплексу робіт та в обумовлений договором строк, визнається обома сторонами, у зв`язку із чим зазначена обставина не підлягає доведенню в силу положень ч.1 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.
Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що місцевий господарський суд, задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Техностар» на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» авансу в розмірі 46,61 грн., виходив з того, що Замовником перераховано Підряднику аванс в розмірі 6 047 417,70 грн., а останнім виконано роботи за договором підряду на суму 6 047 371,09 грн., у зв`язку із чим різниця між сумою перерахованого авансу та виконаними роботами складає 46,61 грн. та підлягає стягненню на користь позивача.
Проте, судова колегія апеляційного господарського суду не може погодитись із вищевказаною позицією суду першої інстанції, зважаючи на наступне.
Як вже зазначалося вище та підтверджується матеріалами справи, Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго» перераховано на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Техностар" аванс у розмірі 4    572    427,36 грн. з ПДВ  (платіжне доручення № 6 від 14.12.2017), а також грошові кошти за виконані роботи по договору на загальну суму 1    474    990,34 грн. з ПДВ, що підтверджується платіжними дорученнями №49 від 30.11.2018 на суму 140 510,78 грн., №42 від 10.01.2019 на суму 1 025 347,56 грн., № 57 від 03.04.2019 на суму 309 132,00 грн. Загальна сума перерахування складає - 6    047    417,70 грн.
В свою чергу, як зазначено позивачем, сума виконаних Підрядником та прийнятих Замовником робіт складає  6 047 371,09 грн. з ПДВ, з яких:
- 184    238,34 грн. на підставі Акту КБ-2в від 22.10.2018;
- 1 334 432,95 грн. на підставі Акту КБ-2в від 21.12.2018;
- 3 697 459,80 грн. на підставі Акту прийому-передачі продукції від 24.05.2018;
- 504 840,00 грн. на підставі Акту прийому-передачі продукції від 30.07.2018;
- 326 400,00 грн. на підставі Акту прийому-передачі продукції від 14.09.2018.
Із довідки про вартість виконаних будівельних робіт (форма КБ-3) за грудень 2018 вбачається, що вартість виконаних Товариством з обмеженою відповідальністю "Техностар" будівельних робіт дійсно складає 1 334 432,95 грн.
Разом з цим, із вищевказаної довідки про вартість виконаних будівельних робіт за формою КБ-3 за грудень 2018 також вбачається передача Товариством з обмеженою відповідальністю "Техностар" на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» устаткування, меблів та інвентарю на загальну суму 254    520,72 грн.
Згідно з Актом №2 вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт від 21.12.2018 Підрядник здав, а Замовник прийняв розбірку глуху РГ-6-400 у кількості 6 штук, затискач з`єднувальний САП-640-1 у кількості 18 шт., затискач апаратний, що пресується 2А6АП-640-2 у кількості 21 шт., протектор захисний      ПЗС-59,0-43 у кількості 42 шт. на загальну суму 254    520,72 грн.
Вищевказана довідка про вартість виконаних будівельних робіт за формою     КБ-3 за грудень 2018 та Акт №2 вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт від 21.12.2018 підписані представниками сторін та скріплені печатками.
Наведені вище обставини свідчать, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Техностар" було виконано роботи (передано Обладнання) за договором підряду на загальну суму 6    301    891,81 грн., а Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго» безпідставно не враховано передане йому устаткування на суму 254    520,72 грн.
Приймаючи до уваги виконання Підрядником робіт на загальну суму                         6 301 891,81 грн. та перерахування Замовником на користь підрядника суми                6 047 417,70 грн., посилання ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» на наявність невикористаного відповідачем авансу в сумі 46,61 грн. є безпідставними, необґрунтованими та такими, що суперечать матеріалам справи, у зв`язку із чим зазначена сума не підлягає стягненню на користь позивача.
Наведені вище обставини також унеможливлюють нарахування ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» процентів за користування коштами у розмірі 14% річних на вищевказану суму авансу в порядку п.8.3 договору.
Зважаючи на вищевикладене, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техностар" про стягнення авансу в розмірі 46,61 грн. та процентів за користування грошовим коштами в розмірі 6,55 грн. підлягають залишенню без задоволення.
Крім того, Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго» заявлено до стягнення пеню у сумі 250    338,43 грн. за період з 01.01.2020 до 13.03.2020 та штраф у розмірі 7%  у сумі 240    050,55 грн.
Відповідно до ст.ст.216– 218 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.  
Згідно зі ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до ч.ч. 2,4 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.
У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).
Відповідно до ч.6. ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Положеннями п. 8.3 Договору передбачено, що за порушення строків виконання роботи, передачі Обладнання (за Актом приймання передачі обладнання) Підрядник сплачує Замовнику пеню згідно з ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України у розмірі 0,1% вартості роботи, строк виконання якої порушений, вартості Обладнання, строк передачі (поставки) якого порушений за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів Підрядник повинен додатково сплатити Замовнику штраф у розмірі 7% від вказаної вартості.
Наявні в матеріалах докази свідчать, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Техностар" не виконано весь комплекс робіт за договором підряду в обумовлений сторонами строк (до 31.12.2019), що не заперечується жодною із сторін. 
Відповідно до  статей 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Ціна Договору становить 9 476 711,24 грн. з ПДВ (п.2.3 Договору в редакції додаткової угоди №4 від 28.12.2018), а вартість виконаних Підрядником робіт (переданого Обладнання) складає 6    301    891,81 грн., що свідчить, що вартість невиконаних відповідачем робіт складає 3    174    819,43 грн. (9    476    711,24 грн. -              6    301    891,81 грн. = 3    174    819,43 грн.).
З матеріалів справи вбачається, а відповідачем належними та достатніми доказами не спростовано, що роботи загальною вартістю 3    174    819,43 грн., характер виконання яких відповідачем обумовлено у Договорі № 80-4/3480-17 від 07.12.2017, кінцевий строк виконання яких узгоджено сторонами до 31.12.2019 р., фактично не були виконані підрядником у 2019 році; докази вчинення підрядником необхідних дій направлених на виконання взятих на себе зобов`язань, у справі відсутні.
Отже, базою для нарахування суми пені та штрафу на підставі п. 8.3 Договору є  3 174 819,43 грн., у зв`язку із чим розрахунок штрафних санкцій здійснюється виходячи саме з цієї суми.
Враховуючи наведене, з огляду на умови договору, положення діючого законодавства та факт невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасного виконання підрядних робіт, перевіривши розрахунок позивача, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про обгрунтованість вимог позивача в частині стягнення з відповідача пені за період з 01.01.2020 по 13.03.2020 у сумі       231 761,82 грн. (3    174    819,43 х 0,1% х 73 дні = 231    761,82 грн.) та штрафу у сумі  222 237,36 грн. (3    174    819,43 х 7% = 222    237,36 грн.). В задоволенні позовних вимог про стягнення 18    576,61 грн.  пені  та  17    813,19 грн. штрафу слід відмовити.
Не приймаються як обгрунтовані доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Техностар" про неможливість притягнення його до господарської відповідальності у вигляді стягнення штрафних санкцій через прострочку кредитора.
Згідно з ч. 1 ст. 613 Цивільного кодексу України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.
Частиною 4 статті 612 Цивільного кодексу України передбачено, що прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.
Так, відповідно до п. 5.7.3. Договору Замовник зобов`язаний надати Підряднику фронт робіт (робоче місце), допустити підрядника до виконання робіт, забезпечує можливість вільного, безперервного і безперешкодного доступу підрядника (його працівників) на такий об`єкт (робоче місце); при цьому строк передачі підряднику фронту робіт (об`єкта робіт), допуск підрядника до об`єкта робіт (робочого місця), послідовність виконання робіт, з огляду на вид робіт, здійснюється замовником (Уповноваженим представником Замовника) з дотриманням нормативних документів щодо проведення робіт на електроенергетичних об`єктах та в строки, що узгоджуються сторонами після отримання звернення підрядника, з урахуванням запланованого графіку виконання робіт, Завдання.
Замовник зобов`язаний здійснювати необхідні оперативні відключення, згідно з завчасно поданими заявками Підрядника (за потреби в таких відключеннях)                         (п.5.7.7. договору). 
Отже, саме на підрядника покладено обов`язок вчинення активних та достатніх дій, з метою ініціювання початку виконання підрядних робіт, відключення електроустановок, тощо, шляхом направлення замовнику відповідних повідомлень, які в матеріалах справи відсутні.
Відповідачем до справи надані листи (від 02.08.2019 вих. №Т-3260-О,               від 18.09.2019 вих. №Т-3327-О, від 23.09.2019 вих. №Т-3331-О, від 14.11.2019        вих. №Т-3390-О), адресовані позивачеві, в яких повідомлялося про попередні звернення Підрядника на адресу Замовника щодо неможливості виконання робіт з технічного переоснащення ВРП-750 кВ ПС 750 кВ «Північноукраїнська» шляхом заміни існуючих роз`єднувачів та шинних опор 750 кВ на нові, висловлювалися прохання про проведення нарад з прийняття рішень  питань виконання робіт за договором, направлення завдання на коригування проекту, укладення договору на виконання проектних робіт, продовження терміну виконання робіт по договору до 31.12.2020, укладення додаткової угоди про зменшення обсягу закупівлі.   
Разом з цим, зміст зазначених листів не звільняє відповідача від належного та своєчасного виконання своїх зобов`язань за договором підряду ( строк виконання робіт за яким неодноразово продовжувався), не свідчить про звернення останнього до позивача із заявками про відключення електроустановки у відповідності до                     п.п. 5.7.7., 5.7.3. Договору або виникнення обставин, які були б підставами для додаткового продовження строку виконання відповідачем підрядних робіт, шляхом укладення додаткової угоди до договору щодо продовження його дії та викладення в новій редакції додатків (у тому числі додатку №15 Графік виконання робіт) до договору.  
Крім того, посилаючись в листі від 23.09.2019 вих. №Т-3331-О на необхідність продовження терміну виконання робіт до 31.12.2020, відповідач не скористався наданим йому п.10.2. договору правом направлення Замовнику проекту додаткової угоди до договору про внесення відповідних змін в порядку, передбаченому ст. 188 Господарського кодексу України.
Водночас, з матеріалів справи вбачається, що ДП "НЕК "Укренерго" листом від 29.07.2019 № 01/28191 повідомило ТОВ “Техностар” про заплановане, згідно річного плану ремонтів повітряних ліній та обладнання основної мережі РДЦ Північного регіону на 2019р., відключення ПЛ 750нВ Північноукраїнська-КАЕС з 06.08.2019 до 14.09.2019 та просило, для недопущення зриву термінів виконання робіт відповідно до умов договору, повідомити про готовність та забезпечення їх виконання.
Листом ДП "НЕК "Укренерго" від 29.08.2019 № 01/33125 повідомлено Підрядника про призначення дати наради  з питань стану виконання умов договору від 07.12.2017 № 80-4/3480-17 на 04.09.2019 року о 14:00, з зазначенням адреси її проведення, та просило підрядника повідомити про можливість взяти участь у нараді для обговорення зазначених питань.
Листом від 09.09.2019 №01/34903 ДП "НЕК "Укренерго" зауважило на необхідності виконання робіт за договором підряду в термін виведення ПЛ в ремонт. Повторно повідомлено підрядника, що згідно річного плану ремонтів повітряних ліній та обладнання основної мережі РДЦ Північного регіону на 2019 рік, з 06.08.2019 відключено ПЛ 750кВ Північноукраїнська-КАЕС, проте, станом на 09.09.2019 працівники на об`єкті відсутні, роботи не виконуються. Нагадав відповідачу про відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань згідно п.8.3. договору. 
За таких обставин, відповідачем не надано, а матеріали справи не містять належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст.76-77 Господарського процесуального кодексу України, які би свідчили про невиконання замовником обов`язку щодо передачі фронту робіт, доступу до об`єкту, тощо.
Наявні в матеріалах справи документи та встановлені судом обставини свідчать про безпідставність доводів відповідача щодо неможливості виконання останнім зобов`язань через наявність прострочення кредитора.
Доводи апелянта про відсутність підстав для стягнення штрафних санкцій, оскільки в спірних правовідносинах у діях відповідача відсутні усі складові цивільного правопорушення, зокрема вина, є безпідставними та необґрунтованими, зважаючи на те, що встановлення всіх елементів складу правопорушення є необхідним під час розгляду спору про стягнення збитків (шкоди), наявність яких не є предметом дослідження у справі.
Твердження скаржника про неврахування судом першої інстанції вартості робіт за актами виконаних робіт за травень 2020 на суму 1    612    858,86 грн. відхиляються апеляційним господарським судом, зважаючи на те, що вказані акти не підписано з боку замовника, відсутність в матеріалах справи доказів направлення відповідних актів позивачу, а також доказів самого факту виконання відповідачем відповідних робіт.
Стосовно зауважень відповідача про  отримання ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» відшкодування від ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень» по банківській гарантії (договір про надання банківської гарантії №15812/17-ГВ від 30.11.2017, укладений між ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень» та ТОВ «Техностар»)  в розмірі 477    820,24 грн. внаслідок невиконання ТОВ "Техностар" комплексу робіт за договором від 07.12.2017 № 80-4/3480-17, колегія суддів звертається до позиції Верховного суду, викладеної в постанові від 21.12.2018  у справі № 908/7/18, згідно з якою можливість стягнення з відповідача пені та штрафу не ставиться у залежність від реалізації позивачем свого права на звернення стягнення за банківською гарантією, оскільки неустойка і банківська гарантія є різними способами  забезпечення виконання господарського зобов`язання. 
Європейським судом з прав людини у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 (Заява N4909/04) вказано, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У рішенні у справі "Трофимчук проти України" від 28.10.2010 (Заява N4241/03) Європейським Судом зазначено, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
За результатами апеляційного провадження, Східним апеляційним господарським судом встановлено не з`ясування обставин, що мають значення для справи, що відповідно до ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, є підставою для скасування рішення господарського суду Харківської області від 02.11.2020 у справі №922/1366/20 в частині стягнення 46,61 грн. авансу, 6,55 грн. – 14% річних за користування грошовими коштами (авансу), 18    576,61 грн. пені та 17    813,19 грн. штрафу, із прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.
В іншій частині рішення господарського суду Харківської області від 02.11.2020 у справі №922/1366/20 підлягає залишенню без змін.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Техностар" на рішення господарського суду Харківської області від 02.11.2020 у справі №922/1366/20 – задовольнити частково.
Рішення господарського суду Харківської області від 02.11.2020 (повне       рішення складено 12.11.2020) у справі №922/1366/20 – скасувати в частині стягнення 46,61 грн. авансу, сплаченого за придбання обладнання, 6,55 грн. – 14% річних за користування грошовими коштами (авансу), 18    576,61 грн. пені та 17    813,19 грн. штрафу.
Прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині.
Абзац 2 резолютивної частини рішення господарського суду Харківської області від 02.11.2020 у справі №922/1366/20 викласти в наступній редакції: 
«Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Техностар" (61017, м. Харків, вул. Велика Панасівська, 168; ідент. номер 30884393) на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25; ідент. код 00100227; р/р НОМЕР_1 в АТ “Ощадбанк” у м. Київ, МФО 300465, код ЄДРПОУ банка 0032129) 231    761,82 грн. пені,  222    237,36 грн. штрафу, судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 6    809,99 грн.»

В іншій частині рішення господарського суду Харківської області від 02.11.2020 у справі №922/1366/20 – залишити без змін.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25; ідент. код 00100227) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Техностар" (61017, м. Харків, вул. Велика Панасівська, 168; ідент. номер 30884393) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 819,97 грн.

Господарському суду Харківської області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки  оскарження визначені ст.ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 25.02.2021.

Головуючий суддя                                                                    Н.М. Дучал

Суддя                                                                                           Р.А. Гетьман  

Суддя                                                                                           О.І. Склярук