ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 р. 	Справа № 520/7646/2020	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Мінаєвої О.М. ,  Кононенко З.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.07.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Сліденко А.В., м. Харків,  по справі № 520/7646/2020
за позовом              ОСОБА_1  
до             Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області                     
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (надалі по тексту відповідач), про: 1) визнання протиправними дій з приводу відмови Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області у правильному написанні імені в посвідці на постійне проживання на України; 2) зобов`язання Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області вказати у посвідці на постійне проживання ім`я іноземця як ОСОБА_1 .
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.07.2020 року позов  задоволено частково.
Зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області видати громадянину Федеративної Демократичної Республіки Ефіопія на повне ім`я "Атрага Тігсту Г-Мескел" згідно з паспортом НОМЕР_1 посвідку на постійне проживання в України із написанням повного імені іноземця у послідовному розташуванні написання прізвища, ім`я та по батькові як  "Атрага Тігсту Г-Мескел".
Позов у решті вимог залишено без задоволення.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої  інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне  застосування судом першої  інстанції норм  матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду  від 20.07.2020 року  в частині задоволення позову та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.
Колегія суддів, заслухавши  доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що  вимоги апеляційної скарги   задоволенню не  підлягають, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Федеративної Демократичної Республіки Ефіопія.
10.03.2003р. позивача було документовано посвідкою на постійне проживання в України серії НОМЕР_2 на повне ім`я фізичної особи-громадянина " ОСОБА_2 " у послідовному розташуванні написання прізвища, ім`я та по батькові. 
Створенню цього письмового документа передувала подія подання заявником - іноземцем до територіального органу міграційної служби перекладу національного паспорту, де ім`я власника було написано як " ОСОБА_2 ".
13.12.2010р. позивача у зв`язку із досягненням 45-річного віку було документовано новою посвідкою на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_3 , виданої на ім`я "Тігсту Г-Мескел Атрага". 
У подальшому іноземцем було отримано національний паспорт, де повне ім`я фізичної особи - громадянина "Атрага Тігсту ОСОБА_3 " у послідовному розташуванні написання прізвища, ім`я та по батькові
28.01.2020 р. позивач звернувся до територіального органу ДМС України із заявою-анкетою про обмін посвідки на постійне проживання в Україні із зазначенням даних заявника: прізвище - ОСОБА_4 , ім`я - ОСОБА_2 
31.01.2020 р. відповідачем було видано рішення №63012300002655, яким відмовлено заявнику в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання в Україні. 
У якості юридичної підстави для прийняття вказаного рішення владний суб`єкт обрав положення пп. 3 п. 62 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018р. №321 (далі за текстом - Порядок №321). 
Жодних фактичних обставин, які послугували підставою для відмови, у тексті рішення не зазначено.
Задовольняючи частково позов, суд першої  інстанції виходив з того, що у спірних правовідносинах ефективним та дієвим способом захисту права на належне написання повного імені громадянина в офіційному письмовому документі є обтяження адміністративного органу обов`язком видати новий документ.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Статтею 26 Конституції України проголошено, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.
Відповідно до ст.28 Цивільного кодексу України фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм ім`ям. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить. При здійсненні окремих цивільних прав фізична особа відповідно до закону може використовувати псевдонім (вигадане ім`я) або діяти без зазначення імені. Ім`я фізичній особі надається відповідно до закону. 
Статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, встановлено Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".
Відповідно до ст. 3 вказаного Закону іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.
Згідно з ч.1 ст.5 вказаного Закону іноземці та особи без громадянства, зазначені у частинах першій та сімнадцятій статті 4 цього Закону, отримують посвідку на постійне проживання (ч.1 ст.5 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства").
Механізм оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання передбачений Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018р. №321 (далі за текстом - Порядок №321).
Відповідно до п.7 Порядку №321 обмін посвідки здійснюється у разі: 1) зміни інформації, внесеної до посвідки; 2) виявлення помилки в інформації, внесеній до посвідки; 3) закінчення строку дії посвідки; 4) непридатності посвідки для подальшого використання; 5) досягнення іноземцем або особою без громадянства 25- або 45-річного віку (у разі, коли іноземець або особа без громадянства документовані посвідкою, що не містить безконтактного електронного носія).
Згідно з п.16 Порядку №321 документи для оформлення посвідки (у тому числі замість втраченої або викраденої), її обміну подаються до державного підприємства, що належить до сфери управління ДМС, центру надання адміністративних послуг (далі - уповноважений суб`єкт), територіальних органів/територіальних підрозділів ДМС, за місцем проживання іноземця або особи без громадянства.
Пунктом 21 Порядку №321 передбачено, що працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта під час приймання документів від іноземця або особи без громадянства перевіряє повноту поданих іноземцем або особою без громадянства документів, зазначених у пунктах 32 - 34 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства, своєчасність їх подання, наявність підстав для оформлення та видачі посвідки, наявність відмітки про перетинання державного кордону чи продовження строку перебування або наявність документа, що підтверджує законність перебування/проживання іноземця або особи без громадянства на території України, звіряє відомості про іноземця або особу без громадянства, зазначені в паспортному документі іноземця або документі, що посвідчує особу без громадянства, з даними, що містяться в заяві-анкеті.
У разі відповідності поданих документів вимогам цього Порядку працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта з використанням електронного цифрового підпису та із застосуванням засобів Реєстру формує заяву-анкету (в тому числі здійснює отримання біометричних даних, параметрів). Реєстрація заяви-анкети здійснюється із застосуванням засобів Реєстру під час її формування (п.22 Порядку №321).
Після перевірки іноземцем або особою без громадянства правильності внесених до заяви-анкети відомостей про особу заява-анкета перевіряється та підписується (із зазначенням дати, прізвища та ініціалів) працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта, який прийняв документи та сформував заяву-анкету (п.25 Порядку №321).
Прийняті уповноваженим суб`єктом заява-анкета та скановані документи (у тому числі отримані біометричні дані, параметри) із застосуванням засобів Реєстру автоматично розподіляються та надсилаються до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, який обслуговує відповідного уповноваженого суб`єкта, що здійснив прийняття документів від іноземця або особи без громадянства (п. 27 Порядку №321).
Працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС не пізніше наступного дня після надходження для розгляду документів, прийнятих уповноваженим суб`єктом, перевіряє повноту поданих іноземцем або особою без громадянства документів, зазначених у пунктах 32 і 33 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства (п. 29 Порядку №321).
Після прийняття до розгляду заяви-анкети та доданих до неї документів працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС здійснює заходи з ідентифікації особи, на ім`я якої оформляється посвідка, та перевірку поданих нею документів (п. 36 Порядку №321).
Пунктом 37 Порядку №321 передбачено, що ідентифікація особи здійснюється на підставі даних, отриманих з баз даних Реєстру, та відомчої інформаційної системи ДМС.
У разі необхідності підтвердження інших відомостей про іноземця або особу без громадянства або дійсності поданих ними документів надсилаються запити до відповідних державних органів або їх територіальних органів (підрозділів), які надають відповідь протягом трьох робочих днів з дня надходження таких запитів.
У силу абз.1,3 п.42 Порядку №321 працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, на якого згідно з його службовими обов`язками покладаються функції з оформлення посвідки, вчиняє дії, передбачені пунктами 36 і 37 цього Порядку, і приймає до розгляду заяву-анкету та додані до неї документи. У разі коли обмін посвідки здійснюється на підставі документа, зазначеного в підпункті 4 пункту 40 цього Порядку, що підтверджує зміну персональних даних іноземця або особи без громадянства, зокрема зміну порядку написання слів у повному імені, зміну літер у складових частинах повного імені, збільшення або зменшення кількості складових слів повного імені, зміну дати народження, за умови встановлення тотожності особи за фотозображенням проводяться додаткові перевірки актуальних і попередніх персональних даних іноземця або особи без громадянства за автоматизованими інформаційними та довідковими системами, реєстрами та базами МВС, Національної поліції, Інтерполу.
Отже, Порядком №321 передбачено обмін посвідки на підставі документа, що підтверджує зміну персональних даних іноземця або особи без громадянства, зокрема, зміну порядку написання слів у повному імені.
З матеріалів справи слідує, що позивачем було отримано новий національний паспорт № НОМЕР_1 , де повне ім`я позивача  як фізичної особи - громадянина було змінено на "Атрага Тігсту Г-Мескел" у послідовному розташуванні написання означає прізвище, ім`я та по батькові.
28.01.2020 р. позивач звернувся до територіального органу ДМС України із заявою-анкетою про обмін посвідки на постійне проживання в Україні із зазначенням даних заявника: прізвище - ОСОБА_4 , ім`я - ОСОБА_2 . 
Проте, рішенням №63012300002655 від 31.01.2020 р. відповідач відмовив позивачу в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання в Україні на підставі пп.3 п.62 Порядку №321.
Відповідно до пп.3 п.62 Порядку №321 територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС відмовляє іноземцю або особі без громадянства в оформленні або видачі посвідки, у разі, коли дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану іноземцем або особою без громадянства інформацію.
В обгрунтування правомірності відмови позивачу в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання в Україні відповідач в апеляційній скарзі послався на те, що надана позивачем інформація щодо  внесення змін до порядку імен не відповідає даним, які є наявними в обліках ГУ ДМС України в Харківській області, що були створені  на підставі інформації, яка раніше була надана позивачем, а   тому  наявні підстави  для відмови в оформленні ( видачі ) посвідки.
Проте, такі посилання колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки відповідачем не зазначено в апеляційній скарзі, які дані, отримані саме з баз даних якого Реєстру та картотек, не підтверджують надану позивачем інформацію щодо зміни прізвища, ім`я та по батькові позивача, а тому відповідачем не доведено наявність підстав для відмови у видачі позивачу посвідки за пп.3 п.62 Порядку №321.
Між тим, відомості про реальність змін, що відбулись у написанні повного імені позивача, котрі полягають виключно у послідовності зазначення прізвища, ім`я, по батькові громадянина, підтверджені копією довідки посольства Федеративної Демократичної Республіки Ефіопія від 09.08.2017р. №245/17.
Цей документ легалізований Департаментом консульської служби Міністерства закордонних справ України 08.09.2017р.
Отже, відповідно до національного паспорту №ЕР 4117717 повним іменем позивача є "Атрага Тігсту Г-Мескел" у послідовному розташуванні написання означає прізвище, ім`я та по батькові.
Таким чином, колегія суддів зазначає, що отримання позивачем національного паспорту №ЕР 4117717, в якому змінено порядок написання слів у повному імені  позивача відповідно до Порядку №321 є підставою для оформлення позивачу нової  посвідки на постійне проживання в Україні.  
Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010р. по справі “Щокін проти України” (Shchokin v. Ukraine, заяви № 23759/03 та 37943/06), рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.2011р. по справі “Серков проти України” (Serkov v. Ukraine, заява № 39766/05) та правового підходу, висловленого Європейським Судом з прав людини у справі “Гарнага проти України” (заява № 20390/07) "...навіть якщо існує суперечність стосовно правильного тлумачення закону, безперечним є те, що право особи на збереження свого імені, як і право на його зміну, визнається законодавством України". 
Згідно зі ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція) кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому, у рішенні Європейського суду з прав людини від 29.06.2006р. по справі "Пантелеєнко проти України" зазначено, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
Зміст категорії “ефективність” розкрито, зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини від 31.07.2003р. по справі "Дорани проти Ірландії", де указано, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
Також зміст цієї ж категорії розкрито і у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", у якому зазначено, що ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. 
Відповідно до правової позиції, викладеної у рішенні Європейського суду з прав людини від 17.07.2008р. по справі "Каіч та інші проти Хорватії" для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Отже, обраний судом спосіб захисту має бути ефективним та повинен забезпечити реальне відновлення порушеного суб`єктивного права чи захист ущемленого інтересу.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 20.10.2011р. по справі "Рисовський проти України" (Rysovskyy v. Ukraine; заява № 29979/04) принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що у спірних правовідносинах ефективним способом захисту права на належне написання повного імені позивача в офіційному письмовому документі є обтяження адміністративного органу обов`язком видати позивачу посвідку на постійне проживання в України із написанням повного імені позивача у послідовному розташуванні написання прізвища, ім`я та по батькові як  "Атрага Тігсту Г-Мескел".
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. 
Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено. 
Відповідно до ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення-без змін.
Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 20.07.2020 по справі № 520/7646/2020 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	(підпис)	Я.М. Макаренко 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	О.М. Мінаєва    З.О. Кононенко