Ухвала
Іменем України 
11 лютого 2021 року
м. Київ
справа № 183/2604/17
провадження № 51- 1478 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
 головуючого судді            ОСОБА_1 ,
 суддів:                                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши заяву про самовідвід судді ОСОБА_2 ,
встановив:
До Касаційного кримінального суду надійшла касаційна скарга захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 січня        2018 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 лютого 2021 року вказана скарга була призначена судді – доповідачеві         ОСОБА_1 , судді, які входять до складу колегії: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
До початку касаційного розгляду провадження за вказаною касаційною скаргою надійшла заява про самовідвід судді ОСОБА_2 на підставі ст. 75 Кримінального процесуального кодексу України.
Вивчивши наявні у розпорядженні Суду матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що заява судді ОСОБА_2 про самовідвід підлягає задоволенню з таких підстав.
Як убачається з матеріалів провадження, вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2018 року ОСОБА_5 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.
Постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_6 200 000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 2 000 грн — на відшкодування судових витрат. 
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19 грудня 2018 року вирок щодо       ОСОБА_5 в частині призначення покарання змінено. Постановлено вважати його засудженим до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки та покладено на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України. В іншій частині вирок залишено без змін. 
Постановою колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24 грудня 2019 року у складі головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в судах першої та апеляційної інстанцій, на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 19 грудня 2018 року щодо ОСОБА_5 задоволено частково.
Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 19 грудня 2018 року щодо ОСОБА_5 скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
За наслідками нового апеляційного розгляду ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2018 року щодо ОСОБА_5  залишено без змін.
Таким чином, в своїй касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 оскаржує рішення, постановлене в межах одного і того ж кримінального провадження, в якому суддя ОСОБА_2 вже брала участь у складі колегії суддів Верховного Суду, як головуючий суддя, та висловлювала по суті свою позицію у судовому рішенні. Отже, участь судді ОСОБА_2 у касаційному розгляді касаційної скарги захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 може викликати сумнів у її неупередженості.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Враховуючи викладене, з метою уникнення сумнівів в неупередженості судді ОСОБА_2 та забезпечення безсторонності та об`єктивності, керуючись вимогами п. 4 ч. 1 ст. 75 Кримінального процесуального кодексу України, її заява про самовідвід підлягає задоволенню.
На підставі наведеного та керуючись п. 4 ч. 1 ст. 75, статтями 80, 81, ч. 3 ст. 82 КПК України , Суд 
постановив: 
Заявлений суддею ОСОБА_2 самовідвід задовольнити.
Касаційне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2018 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року направити для здійснення повторного автоматизованого розподілу.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                   ОСОБА_2                                 ОСОБА_3