ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року	Львів	Справа № 140/11466/20 пров. № А/857/14754/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді –                                     Макарика В.Я.

суддів –                                                          Бруновської Н.В., Матковської З.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду  від 12 жовтня 2020 року (головуючий суддя в суді першої інстанції Лозовський О.А.) у справі № 140/11466/20 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Комо-Експорт” до Головного управління Державної податкової служби у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,-

                                                    В С Т А Н О В И В:          

03 серпня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю “Комо-Експорт” звернулося з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Волинській області в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №0003595512 від 10.01.2019 та №0057285504 від 01.06.2020.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Волинській області №0003595512 від 10.01.2019 та №0057285504 від 01.06.2020.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4, код ЄДРПОУ 43143484) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “КОМО-Експорт”  (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Словацького, 30, код ЄДРПОУ 31226169) судовий збір в розмірі 4 236 (чотири тисячі двісті тридцять шість) гривень 00 копійок.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач Головне управління Державної податкової служби у Волинській області подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.
Апелянт вважає, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального права, рішення прийняте з порушенням норм процесуального права, без врахування принципу верховенства права з підстав викладених в апеляційній скарзі.
19 січня 2021 року на адресу суду надійшло клопотання від апелянта про розгляд апеляційної скарги у відкритому судовому засіданні.
Суд апеляційної інстанції дослідивши дане клопотання та вивчивши матеріали справи дійшов висновку, що дане клопотання не обгрунтоване та не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України апеляційна скарга Головного управління ДПС у Волинській області подана на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін ( у порядку письмового провадження).
Суд апеляційної інстанції звертає увагу заявника на ст. 12 та ст. 257 КАС України, у яких викладено чіткий перелік категорій справ, які не можуть розглядатися у спрощеному позовному провадженні. З урахуванням зазначених вище норм, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана категорія справи не підпадає під такий перелік, тому справа №140/11466/20 є справою незначної складності та може бути розглянути за наявними матеріалами справи.
Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом апеляційної інстанції з матеріалів справи встановлено, що 20.11.2017 ТзОВ “КОМО-Експорт” подано декларацію з ПДВ за жовтень 2017 року, з врахуванням даних уточнюючого розрахунку за вересень 2017 року, що був поданий 16.11.2017, суму залишку від`ємного значення в розмірі 44 915 грн. ТОВ “КОМО-Експорт” відображено в рядку 16.2 “збільшено/зменшено залишок від`ємного значення за результатами поданих уточнюючих розрахунків” (а. с. 8-9).
18.12.2017 ТзОВ “Комо-Експорт” подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань, у зв`язку із виправленням виявлених помилок, яким самостійно зменшено суму податкового кредиту та суму від`ємного значення за жовтень 2017 року та зменшено суму бюджетного відшкодування ПДВ заявлену платником на рахунок у банку на 1111465 грн. (а. с.10-12).
19.12.2017 позивачем поданий новий уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок та з урахуванням даних попереднього уточнюючого розрахунку від 18.12.2017, яким збільшено суму бюджетного відшкодування заявлену на рахунок платника у жовтні 2017 року на 1 046 289 грн. та відображено суму ліміту у додатковому полі рядка 19.1 в розмірі 7  625 911 грн. (а. с.13-15).
Головним управління ДФС у Волинській області проведено камеральну перевірку ТзОВ “Комо-Експорт” з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника за жовтень 2017 року, за результатами якої складено акт від 15.12.2017 №15856/03-20-12-02/31226169.
На підставі акту від 15.12.2017 №15856/03-20-12-02/31226169 відповідачем винесені податкові повідомлення-рішення форми “В1” №0004611202 від 15.01.2018, яким зменшено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість в розмірі 44915 грн. та застосовані штрафні санкції в розмірі 11228,75 грн., форми “В4” №000464202 від 15.01.2018, яким зменшено на 44 915 грн. розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість, форми “В3” №0004631202 від 15.01.2018, яким встановлено відсутність права на отримання  бюджетного відшкодування за жовтень 2017 року та відсутність права на нарахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 20 334 грн.
Вказані податкові повідомлення-рішення були оскаржені позивачем в судовому порядку.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 26.07.2018 по справі №803/928/18, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2018, податкові повідомлення-рішення від 15.01.2018 №0004611202, №000464202, №0004631202 від 15.01.2018 визнано протиправними та скасовано.
Згідно із частиною четвертою статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Судом першої інстанції встановлено, що обставини, які зафіксовані в акті перевірки від 15.12.2017 №15856/03-20-12-02/31226169 щодо порушення позивачем вимог абзацу “б” п.200.4 ст.200 ПК України, п.5 розділу VI Порядку затвердження форм та Порядку заповнення уточнюючого розрахунку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №2, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №159/28289 при поданні податкової декларації з ПДВ за жовтень 2017 року були самостійно виправлені ТзОВ “Комо-Експорт” при поданні 18 та 19 грудня 2017 року уточнюючого розрахунку, у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок до жовтня 2017 року.
Однак, незважаючи на висновки суду щодо правомірності подання ТзОВ “КОМО-Експорт” уточнюючих розрахунків, 12.12.2018 ГУ ДФС у Волинській області проведено камеральну перевірку дотримання термінів сплати податку на додану вартість узгодженої суми грошового зобов`язання платника податку  згідно уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість від 18.12.2017 у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок платника податку ТзОВ “КОМО-Експорт”, за результатами якої складено акт  №26301/03-20-55-12/31226169. 
Перевіркою встановлено порушення позивачем пункту 57.1 статті 57 ПК України, а саме ТзОВ “Комо - Експорт” протягом граничних строків несвоєчасно сплачено узгоджену суму податкового зобов`язання зі сплати податку на додану вартість.
На підставі висновків акта перевірки, контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 10.01.2019 №0003595512, яким до позивача застосовано штраф в розмірі 10% у сумі 130582,4 грн.
У зв`язку з несплатою узгоджених сум податкового зобов`язання з ПДВ, 17.03.2020 ГУ ДПС у Волинській області проведено камеральну перевірку своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань до бюджету ТзОВ “Комо-Експорт”, про що складено акт №5251/03-20-55-04, яким встановлено порушення позивачем пункту 57.1 статті 57 ПК України, а саме - протягом граничних строків несвоєчасно сплачено узгоджену суму податкового зобов`язання із сплати податку на додану вартість (а. с. 42).
На підставі висновків акта перевірки, контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 01.06.2020 №0057285504, яким застосовано до позивача штраф в розмірі 10% у сумі 9391,39 грн.
Відповідно до статті 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку. 
Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені. 
Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті: 
а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку. Цей штраф не застосовується у разі подання уточнюючого розрахунку до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за попередній податковий (звітний) рік з метою здійснення самостійного коригування відповідно до статті 39 цього Кодексу у строк не пізніше 1 жовтня року, наступного за звітним;
б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов`язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п`яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов`язання з цього податку. 
Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період або подає у наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.
Платник податків під час проведення документальних планових та позапланових перевірок не має права подавати уточнюючі розрахунки до поданих ним раніше податкових декларацій за будь-який звітний (податковий) період з відповідного податку і збору, який перевіряється контролюючим органом.
Це правило не поширюється на випадки, встановлені статтею 177 цього Кодексу.
У разі якщо платник податків подає уточнюючий розрахунок до податкової декларації, поданої за період, що перевірявся, або не подає уточнюючий розрахунок протягом 20 робочих днів після дати складення довідки про проведення електронної перевірки, якою встановлено порушення податкового законодавства, відповідний контролюючий орган має право на проведення позапланової перевірки платника податків за відповідний період.
Пунктами 54.1, 54.2 статті 54 ПК України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою. Грошове зобов`язання щодо суми податкових зобов`язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку - фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом або платником податку, який отримує доходи не від податкового агента, в момент виникнення податкового зобов`язання, який визначається за календарною датою, встановленою розділом IV цього Кодексу для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету. це не відповідає дійсності. 
З огляду на те, що позивачем 19.12.2017 було у встановленому законодавством порядку подано новий уточнюючий розрахунок до декларації з податку на додану вартість за жовтень 2017 року, тому податкові зобов`язання згідно уточнюючого розрахунку від 18.12.2017 не можуть вважатися узгодженими.
Суд апеляційної інстанції врахувавши зазначені норми законодавства, дійшов висновку, що 19.12.2017 позивачем у встановленому законодавством порядку подано новий уточнюючий розрахунок, тому податкове зобов`язання згідно уточнюючого розрахунку від 18.12.2017 по декларації за жовтень 2017 року не може вважатися узгодженим, тому у відповідача були відсутні підстави для винесення податкового повідомлення-рішення №0003595512 від 10.01.2019.
Оскільки податкове повідомлення-рішення №0057285504 від 01.06.2020 винесене у зв`язку з несплатою позивачем податкового зобов`язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням №0003595512 від 10.01.2019, яке визнано судом протиправним та таким, що підлягає скасуванню, тому воно також є протиправним та підлягає скасуванню.
Взявши до уваги викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанцій є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, висновки суду є правильними, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-
          
                                                     П О С Т А Н О В И В:             

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду  від 12 жовтня 2020 року у справі № 140/11466/20 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої  статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	В. Я. Макарик 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	З. М. Матковська