ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року	Львів	Справа № 380/6955/20 пров. № А/857/15864/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,
суддів Сеника Р.П., Хобор Р.Б.,
за участі секретаря судового засідання Гербут Н.М.,
представник позивача: Умероджа А.М.
представник відповідача:  не з`явився 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Львівського апеляційного адміністративного суду  від 02 листопада 2020 року у справі № 380/6955/20 за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною і скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу,-
суддя в 1-й інстанції – Кузан Р.І.,
час ухвалення рішення – 11 год. 13 хв,
місце ухвалення рішення - м. Львів,
дата складання повного тексту рішення – 09.11.2020,-

                                            В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Управління Укртрансбезпеки Львівської області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі – відповідач, Управління Укртрансбезпеки Львівської області), та просив визнати протиправною і скасувати постанову відповідача про застосування адміністративно-господарського штрафу № 193892 від 03.08.2020.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскаржуваною постановою позивача притягнуто до відповідальності за ч.1 абз.3 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення ст.39 та ст.48 вказаного Закону, а саме надання послуг по перевезенню пасажирів без оформлених документів, зокрема відсутності розкладу руху, схеми маршруту, квитково-касового листа. Вважає, що перевірка проведена контролюючим органом із порушенням встановленого порядку. Посадовими особами відповідача на вимогу позивача не надано направлення на перевірку, відповідачем не виконано свого обов`язку, передбаченого п.26 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 та не повідомлено про час і місце розгляду справи, що позбавило позивача можливості реалізувати своє право на захист, надати свої пояснення та заперечення щодо обставин справи, а також свої докази.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій звертає увагу на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати вказане судове рішення та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити.
Вважає, що судом першої інстанції не надано оцінки тим обставинам, що відповідач розглянувши справу без участі позивача, позбавив останнього права на участь у розгляді справи та права щодо надання пояснень. Позбавлення особи можливості взяти участь у розгляді справи, яка стосується його безпосередньо, є істотним порушенням процедури розгляду такої справи.
Зокрема звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги доводи позивача, що станом на 03.08.2020 року, позивач не отримав запрошення від відповідача прибути на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт. Також вважає, що судом не зазначено які саме норми законодавства про автомобільні перевезення порушено позивачем.
Відповідач правом для подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 03.06.2020 Управлінням Укртрансбезпеки у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті, на підставі направлення на рейдову перевірку № 011425 від 29.05.2020, проведено перевірку транспортного засобу марки Mercedes-Benz, номерний знак НОМЕР_1 , який здійснював перевезення пасажирів по маршруту «Санта-Барбара-пр.Чорновола» (згідно трафарету), під керуванням водія ОСОБА_2 (посвідчення водія НОМЕР_2 видане Золочівським ВРЕВ 20.05.2011, свідоцтво про державну реєстрацію НОМЕР_3 ) та належить ФОП ОСОБА_1 . 
За результатами перевірки складено акт №201986 від 03.06.2020, відповідно до якого посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Львівській області виявлено порушення, а саме: у водія відсутні розклад руху, схема маршруту, квитково-касовий лист, відповідальність за які передбачена ч.1 абз.3 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
11.06.2020 Управління Укртрансбезпеки Львівської області листом №44142/30/24-20 надіслало на адресу ФОП ОСОБА_1 повідомлення, яким було запрошено уповноважену підприємцем особу прибути 21.07.2020 на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, який відбудеться з 10:00 до 13:00 за адресою: м.Львів, п-кт В.Чорновола, 57, 4-й поверх, кабінет 407. Повідомлено, що згідно з п.27 постанови Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567, у разі відсутності на розгляді уповноваженої особи суб`єкта господарювання, справа про порушення буде розглянута без її участі.
21.07.2020 ФОП ОСОБА_1 подав до Управління Укртрансбезпеки у Львівської області Державної служби України з безпеки на транспорті клопотання від 20.07.2020 про відкладення розгляду справи, оскільки лише 16.07.2020 він отримав лист з повідомленням щодо розгляду такої. З метою повного, об`єктивного та неупередженого розгляду вищевказаної справи, забезпечення права на захист та надання обґрунтованих пояснень, просив розгляд справи, зареєстрованої за №1642 та призначеної на 21.07.2020 з 10:00 до 13:00 про порушення законодавства про автомобільний транспорт, відкласти на іншу дату.
21.07.2020 Управління Укртрансбезпеки Львівської області листом №53945/30/24-20 надіслав на адресу ФОП ОСОБА_1 повідомлення, яким запрошено уповноважену підприємцем особу прибути 03.08.2020 на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, який відбудеться з 10:00 до 13:00 за адресою: м.Львів, п-кт В.Чорновола, 57, 4-й поверх, кабінет 407. Позивача повторно повідомлено, що згідно з п.27 постанови Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567, у разі відсутності на розгляді уповноваженої особи суб`єкта господарювання, справа про порушення буде розглянута без її участі.
В подальшому, на підставі акта № 201986 від 03.06.2020 Управлінням Укртрансбезпеки у Львівській області прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 03.08.2020 № 193892, відповідно до якої до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 1700,00 грн. у зв`язку з допущенням порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт». 
03.08.2020 відповідач листом повідомив ФОП ОСОБА_1 , що за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт прийнято постанову, якою згідно зі ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» та відповідно до «Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567, до перевізника ФОП ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарський штраф. Додатком до листа скеровано примірник постанови №193892.
Вважаючи постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №193892 від 03.08.2020 на суму 1700,00 грн. протиправною, позивач звернувся із даним позовом до суду про її скасування.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що контролюючий орган приймаючи постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №193892 від 03.08.2020 за порушення ст.39 та ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме надання послуг по перевезенню пасажирів без розкладу руху, схеми маршруту, квитково-касового листа, діяв в порядку та в межах своїх повноважень.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, оскільки такі знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи. При цьому суд зазначає наступне.

Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 (далі - Положення) передбачено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті. Відповідно до пункту 8 Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Відповідно до аб. 3 п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2015 № 592 «Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті» утворено територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3. В переліку значиться і Чорноморське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки.
Отже, територіальні Управління Укртрансбезпеки є структурними підрозділами апарату Служби, які від імені Укртрансбезпеки здійснюють, зокрема, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті, хоч і не мають статусу юридичних осіб.
На підставі частини 1 статті 5 Закону України від 05.04.2001 № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-III), основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.
Приписами статті 6 зазначеного Закону передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок. Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.
Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, наявністю відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням ними ліцензійних умов, а також процедуру здійснення державного нагляду за забезпеченням такими суб`єктами господарювання безпеки автомобільних перевезень передбачено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567 (далі Порядок - № 1567).
Згідно із зазначеним Порядком № 1567, державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
Приписами п. 4 Порядку № 1567 державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Отже, саме на Укртрансбезпеку та її територіальні органи покладені повноваження щодо реалізації державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування.
Відповідно до п. 14 Порядку № 1567, рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.
Пунктом 15 Порядку № 1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно:
наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;
додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону України «Про автомобільний транспорт»;
додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода);
відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам;
оснащення таксі справним таксометром;
відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу;
додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху;
наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення;
додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів;
виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
Відповідно до абзацу третього частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За змістом частини 2 статті 49 Закону №2344-III встановлено, що водій транспортного засобу, зокрема, зобов`язаний: мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень.

Проаналізувавши вищевикладені норми права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що підставою для застосування до автомобільного перевізника штрафу є, зокрема, встановлений компетентним органом факт надання таким перевізником послуг з перевезень пасажирів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 39 цього Закону, а саме за надання послуг по перевезенню пасажирів без розкладу руху, схеми маршруту, квитково-касового листа.
Відповідно до пункту 1.3 Порядку розроблення та затвердження паспорта автобусного маршруту, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.05.2010 №278 (далі - Порядок № 278), автомобільний перевізник повинен забезпечити водія автобуса, що здійснює перевезення пасажирів за маршрутом регулярних перевезень, - таблицею вартості проїзду (крім міських перевезень), схемою маршруту та копією затвердженого організатором перевезень розкладу руху.
Згідно з пунктом 1.4 Порядку № 278 схема маршруту та розклад руху регулярних перевезень або відповідний примірник паспорта регулярних спеціальних перевезень пред`являються водієм автобуса під час здійснення перевезень пасажирів та перевізником за його місцезнаходженням для перевірки представникам Державної служби України з безпеки на транспорті під час здійснення ними державного контролю та представникам Державної автомобільної інспекції МВС України (далі - Державтоінспекція).
Пунктом 2.1 Поряду № 278 встановлено, що паспорт маршруту включає: схему маршруту; характеристику маршруту, у тому числі відомості щодо усіх залізничних переїздів, через які проходить автобусний маршрут (у разі їх наявності); копію затвердженого організатором розкладу руху автобусів; графік режиму праці та відпочинку водіїв; таблицю вартості проїзду, затверджену перевізником (для регулярних перевезень); список пасажирів (для регулярних спеціальних перевезень), перевезення яких передбачено договором про регулярні спеціальні перевезення та які застраховані в установленому законодавством порядку (крім маршрутів регулярних спеціальних перевезень у межах населеного пункту та маршрутів, що виходять за межі території населеного пункту, протяжність яких не більше ніж 50 кілометрів, а також туристично-екскурсійних перевезень); відомості про зміни на маршруті; умови здійснення перевезень на маршруті (для регулярних спеціальних перевезень); акт відповідності паспорта автобусного маршруту умовам здійснення перевезень на маршруті (для регулярних спеціальних перевезень); договір про надання послуг (для регулярних спеціальних перевезень); відомості про виявлені порушення умов здійснення перевезень пасажирів, що розміщуються на зворотному боці титульного аркуша паспорта (для регулярних спеціальних перевезень).
У паспорті маршруту зазначають назву маршруту, яка складається з назв початкового та кінцевого пунктів маршруту (зупинок), а для приміських, міжміських автобусних маршрутів загального користування - з назв автостанцій, у разі їх відсутності - з назв зупинок, передбачених розкладом руху.
Відповідно до пункту 2.4 Порядку №278 розклад руху автобусів включає для міських та приміських маршрутів регулярних перевезень, що працюють у режимі маршрутного таксі: номер рейсу (маршруту); час відправлення автобуса з початкової зупинки, год. хв.; час прибуття на кінцеву зупинку, год. хв. Для міських та приміських маршрутів регулярних перевезень, що працюють у звичайному та експресному режимі руху: номер рейсу (маршруту); час відправлення автобуса з початкової зупинки, год. хв.; час прибуття та відправлення з проміжних зупинок, год. хв.; час прибуття на кінцеву зупинку, год. хв.
Позивачем не спростовано факт надання послуг з пасажирських перевезень без оформленої схеми маршруту та розкладу руху, що є порушенням вимог чинного законодавства про автомобільний транспорт та Порядку №278.

Що стосується квитково-касового листа, то колегія суддів приймає до уваги те, що відсутність затвердженої форми і змісту вказаного документа ставить перевізника у невизначене становище і ускладнює належне виконання вимог Закону № 2344-ІІІ. Водночас, у статті 39 Закону № 2344-ІІІ така вимога існує, а якщо зважити на те, що у водіїв перевізника під час перевірок не було ще й інших документів, наявність яких є обов`язковою (і щодо окремих з яких позивач не навів мотивів їх відсутності), то є достатні і переконливі підстави погодитися з висновком суду першої інстанції, що відповідач правомірно застосував до перевізника адміністративно-господарські санкції (згідно зі спірними постановами) на підставі абзацу 3 частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ.
Щодо посилання апелянта в апеляційній скарзі, що його не було запрошено та не було повідомлено про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, суд апеляційної інстанції не бере до уваги з огляду на наступне.
Частинами четвертої – п`ятої статті 60 Закону № 2344-ІІІ передбачено, що розглядати справи про накладення адміністративно-господарських штрафів за порушення, зазначені у цій статті, мають право посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті. Адміністративно-господарські штрафи стягуються відповідно до закону центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), і зараховуються до Державного бюджету України.
Суд апеляційної інстанції наголошує, що згідно п. 25 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 року № 1567 (далі по тексту - Порядок №1567) справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
Пунктом 26 Порядку № 1567 зазначено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.
Згідно із пунктом 27 Порядку № 1567 у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.
З вищевикладених норм вбачається, що суб`єкт господарювання повідомляється про розгляд справи про порушення законодавств про автомобільний транспорт або особисто під розписку або рекомендованим листом із повідомленням, який скеровується за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання).
Тобто, у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт законодавцем передбачена можливість розгляду такої справи за відсутності такого суб`єкта господарювання.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач знав про розгляд справи 21.07.2020 та подав клопотання про відкладення такого розгляду, при цьому, жодних доказів на спростування висновків акту перевірки чи пояснень по суті справи не надав та не долучив таких і до матеріалів позовної заяви.

Колегія суддів вважає вірним твердження суду першої інстанції про безпідставність твердження позивача про те, що він не мав можливості надати обґрунтовані пояснення в процесі розгляду справи, а відтак позивач порушив процедуру розгляду справи, що є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.
Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем було надано строк для ФОП ОСОБА_1 в межах граничних строків розгляду справи, а саме до 03.08.2020. Окрім того, матеріалами справи також підтверджено, що 21.07.2020 відповідач повторно листом № 53945/30/24-20 скерував позивачу запрошення на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 03.08.2020, що підтверджуються квитанцією АТ «УКРПОШТА» ПН215600426655 від 21.01.2020.
Відтак, враховуючи той факт, що позивачем жодним чином не спростовано виявлені у позивача під час перевірки порушення, зафіксовані в акті, то такі становлять склад правопорушення, передбаченого абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», і доводять правомірність накладання штрафу, а також правомірність винесення постанови № 193892 від 03.08.2020.  
Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.
За змістом п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaariv. Finland» від 27 вересня 2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «RuizTorijav. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. ст. 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

                                             П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського апеляційного адміністративного суду  від 02 листопада 2020 року у справі № 380/6955/20 – без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.
Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Н. М. Судова-Хомюк 	
судді	 	Р. П. Сеник 	
 	 	Р. Б. Хобор  	
Повне судове рішення складено 01 березня 2021 року