ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

09 лютого 2021 року 	м. Дніпро	справа № 340/2885/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Головко О.В. (доповідач),
                               суддів:  Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,     
за участю секретаря судового засідання Троянова А.С. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2020 року (суддя Сагун А.В.) в адміністративній справі
за позовом  ОСОБА_1 
до Міністерства оборони України
третя особа Світловодський об`єднаний міськвійськомат
про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

До суду надійшов позов ОСОБА_1 , в якому позивач просить:  визнати протиправними дії Міністерства оборони України, оформлені протоколом засідання комісії Міністерства оборони України № 88 від 31 серпня 2018 року щодо відмови в виплаті позивачеві одноразової грошової допомоги, у зв`язку зі встановленням інвалідності II групи, що настала внаслідок поранення пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії;    зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку зі встановленням     інвалідності     II     групи,     що     настала     внаслідок     поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися    бойові дії, відповідно до  постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві»  та статей 16-16-3  Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»  у розмірі 300 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня 2018 року.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, його висновки не відповідають обставинам справи та правовим позиціям Верховного Суду, що призвело до прийняття невірного рішення.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків. 
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач в період  з  07 травня 1987 року по 20 січня 1989 року проходив строкову військову службу на території Демократичної Республіки Афганістан. 
Згідно з витягом з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, протокол № 2800 від 31.10.2017, захворювання колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 , пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуваннях в країнах, де велися бойові дії.
При первинному огляді органами МСЕК 17.05.2018 ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуваннях в країнах, де велися бойові дії, що підтверджується випискою з акту огляду МСЕК серії АВ № 0020013.
Позивач звернувся до Міністерства оборони України з заявою про виплату одноразової грошової допомоги відповідно до  Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»  та постанови Кабінету Міністрів від 25 грудня 2013 року № 975, за наслідком розгляду якої відповідачем прийнято рішення від 31.08.2019, оформлене Протоколом № 88, про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, посилаючись на пункт 6 частини 2 статті 16 Закону України  «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», підпункту 3 пункту 6 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, якими визначено, що одноразова грошова допомога призначається особам, звільненим зі строкової служби, якщо інвалідність настала не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мало місце в період проходження служби, тоді як ОСОБА_1 інвалідність встановлена понад 3-місячний термін.
Правомірність вказаного рішення є предметом оскарження в даній справі.
Надаючи оцінку обґрунтованості та правомірності оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, суд апеляційної інстанції зазначає, що пунктом 3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві № 975 встановлено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
До моменту набрання чинності  Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-VIII від 06.12.2016  право на одноразову грошову допомогу мали всі військовослужбовці, незалежно від виду проходження військової служби.
Проте з 01.01.2017  для військовослужбовців строкової військової служби встановлено окремий порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги. 
Так, відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції, чинній на час встановлення позивачу інвалідності, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві.
Аналіз наведеної норми права дає можливість дійти висновку, що законодавцем було обмежено проміжок часу, у який, у разі настання інвалідності, виникає право військовослужбовців строкової військової служби на отримання одноразової грошової допомоги і такий проміжок часу визначений періодом проходження військової служби або не пізніше, ніж через три місяці після звільнення зі служби, за умови отримання захворювання або нещасного випадку в період проходження служби. 
Верховний Суд у подібних правовідносинах дійшов правового висновку, що у разі встановлення інвалідності в період дії зазначеної редакції  статті 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»  після спливу трьох місяців від дня звільнення зі служби, права на отримання вказаної одноразової грошової допомоги у військовослужбовця строкової військової служби не виникає (постанова ВСУ від 13.06.2019 в адміністративній справі № 823/2620/18).
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом також у постановах від 26 червня 2018 року у справі № 750/5074/17, від 26 жовтня 2018 року у справі № 820/2504/18, від 12 лютого 2019 року у справі № 816/1458/18, від 21 січня 2021 року у справі № 805/4321/18-а.
Таким чином суд апеляційної інстанції погоджується з висновком Міністерства оборони України про відсутність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». 
Посилання позивача на правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду у справах № 750/5074/17, № 807/15426/18, № 820/2504/18, суд апеляційної інстанції не вважає такими, що спростовують правильність висновків суду першої інстанції, адже обставини у вказаних справах не є подібними до спірних, оскільки відрізняються в частині правового регулювання спірних правовідносин з урахуванням відповідної редакції закону. 
Враховуючи сукупність викладених обставин колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції при ухваленні рішення правильно застосував норми матеріального і процесуального права, підстави для його скасування.

                              Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
п о с т а н о в и в :

                              Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2020 року в адміністративній справі № 340/2885/20 залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з 09 лютого 2021 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
Повна постанова складена 09 лютого 2021 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров