П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/4985/20-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Мультян М.Б.  
Суддя-доповідач -  Франовська К.С.   
25 лютого 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Франовської К.С. 
суддів:  Совгири Д. І.  Боровицького О. А. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

розглянувши  у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Калинівський Агрохім" до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 
В С Т А Н О В И В :
У вересні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Калинівський  Агрохім" звернулось в суд з позовом  до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень:
- № 0000370401 від 27.08.2020 року, яким підприємству зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на загальну суму 722 404 грн.;
- № 0000360401 від 27.08.2020 року, яким зменшено розмір бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 722 404 грн. та нараховано штрафні санкції на суму 180 601 грн.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2020 року позов ТОВ "Калинівський Агрохім" задоволено. Визнано протиправними та скасовано  податкові повідомлення рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області № 0000370401 від 27.08.2020 року та № 0000360401 від 27.08.2020 року.
Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Калинівський Агрохім" судові витрати із сплати судового збору у сумі 21020 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що проведеною перевіркою не ставиться під сумнів реальність виконання робіт контрагентом позивача ТОВ "Сервісагротех", а звертається увага на визначення сум податкового кредиту відповідного звітного періоду на підставі податкової накладної, складеної з порушеннями 9неправильне заповнення обов`язкового реквізиту податкової накладної -кількості). Внаслідок віднесення до складу податкового кредиту суми ПДВ на підставі податкової накладної, оформленої з порушеннями, підприємством порушено пункт 198.6 статті 198, пункт 201.1 статті 201 Податкового кодексу, в результаті чого завищено суму податкового кредиту з податку на додану вартість за жовтень 2019 року на суму 722 404,44 грн. Отже, сума від`ємного значення з ПДВ по контрагенту ТОВ "Сервісагротех" за жовтень  2019 року не може бути відображена в "Розрахунку суми бюджетного відшкодування" до податкової декларації з ПДВ за травень 2020 року в розмірі 722404 грн., тому на порушення п.200.4, п.200.7, п. 200.9 ст.200 Податкового кодексу перевіркою встановлено завищення позивачем суми від`ємного значення з податку на додану вартість, яка підлягає бюджетному відшкодуванню за травень 2020 року в сумі 722404 грн.
Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що доводи апеляційної скарги фактично повторюють ті позиції, які відповідач наводив у акті перевірки та у відзиві на позовну заяву, не враховують фактичних обставин, встановлених судом першої інстанції, письмових доказів, що містяться у матеріалах справи, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції. Вважає, що у апеляційній скарзі відповідач не спростував правильність висновків суду першої інстанції. Просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача - без задоволення .
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.02.21 року відповідно до положень ст.52 КАС України, на підставі Наказу ДПС України №643 від 12.11.2020 року "Про затвердження положень про територіальні органи ДПС" задоволено клопотання Головного управління ДПС у Вінницькій області, здійснено  заміну первісного відповідача - ГУ ДПС у Вінницькій області, його правонаступником- Головним управлінням ДПС у Вінницькій області як територіальним органом ДПС на правах відокремленого підрозділу.
Заслухавши суддю-доповідача та пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.
Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що Головним управлінням ДПС у Вінницькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Калинівський Агрохім" з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку за травень 2020 року та правомірності формування від`ємного значення з ПДВ за жовтень 2019 року.
За результатами перевірки Головним управлінням ДПС у Вінницькій області було складено Акт №1148/02-32-04- 02/05487478 від 07.08.2020 року, на підставі якого встановлено порушення п.198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201, п. 200.4, 200.7, 200.9 ст. 200 Податкового кодексу України в результаті чого завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ за травень 2020 року на суму 722404,00 гривень.
За результатами виявлених порушень, на підставі акту перевірки №1148/02-32-04-02/05487478 від 07.08.2020 року Головним управлінням ДПС у Вінницькій області винесено податкові повідомлення-рішення від 27.08.2020 року за №0000370401, яким зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ на загальну суму 722404 гривень та податкове повідомлення-рішення від 27.08.2020 року за №0000360401, яким зменшено розмір бюджетного відшкодування з ПДВ на загальну суму 722404 гривень та нараховано штрафні санкції на загальну суму 180601 гривень.
Не погоджуючись з прийнятим податковим органом рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольнивши позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідачем не обґрунтовано та не доведено правомірність прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.
Приписами підпункту 14.1.181 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов`язання звітного періоду, визначена згідно з цим законом.
Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.
Пунктом 198.3 ст. 198 ПК України передбачено, що  податковий  кредит  звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у  необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари /послуги та основні фонди почали використовуватись в оподаткованих операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Із змісту п.198.6 ст.198 ПК України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 ст. 201 ПК України.
Згідно  п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотримання умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
В п 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Аналіз норм чинного законодавства свідчить про те, що витрати, які враховуються при визначенні об`єкта оподаткування та податковий кредит формуються за наслідками реальної господарської операції, що підтверджується первинними документами в рамках господарської діяльності платника податків.
Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлені вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку.
Відповідно до даної норми підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
При цьому, надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковим органом не встановлено та не доведено, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.
Отже, господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.
Разом з тим відповідно до принципу змагальності суб`єкт господарювання має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо їх обґрунтованість заперечує.
18.03.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Калинівський Агрохім" уклало з ТОВ «СЕРВІСАГРОТЕХ» договір про надання послуг №18/03-2015 КАХ.
Відповідно до пункту 1.1. Договору в порядку на умовах, визначених цим договором, до нього Виконавець зобов`язується за завданням Замовника надати (виконати) сільськогосподарські роботи (послуги) пов`язані з підготовкою ґрунту до посіву, посів, догляд за посівами, збирання сільськогосподарських культур, а Замовник зобов`язується їх прийняти та оплатити.
Пунктом 1.2 Договору визначено, що конкретний перелік послуг, що надаються виконавцем та розмір плати визначається Нарядами-замовленнями та (або) Актами виконаних робіт, підписаними Сторонами.
03.01.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Калинівський Агрохім" та ТОВ «СЕРВІСАГРОТЕХ» укладена додаткова угода №1 до договору надання послуг №18/03-2015 КАХ від 18.03.2015 року.
Відповідно до пункту 3 Додаткової угоди №1 були внесені зміни в пункт 2.4. Договору шляхом викладення його в новій редакції, а саме: Виконавець зобов`язаний: - Забезпечити всіма необхідними товарно- матеріальними цінностями, які необхідні для виконання обумовлених в Наряді- Замовлені сільськогосподарських робіт, а саме насінням, добривами, засобами захисту рослин іншими матеріалами, які необхідні для виконання робіт; - за завданням Замовника надати останньому послуги в строк обумовлений в наряді-замовлені, або іншому документі (лист, заява, звернення тощо); забезпечити якісь наданих послуг відповідно до вимог, які узгоджені Виконавцем із Замовником; - при неможливості в передбачений строк надати послуги, негайно повідомити про це Замовника шляхом телефонного дзвінка.
За результатами виконаних робіт ТОВ «СЕРВІСАГРОТЕХ» складено Акт виконаних робіт (наданих послуг) №340 від 31.10.2019 року, відповідно якого виконавцем були проведені наступні роботи для Товариства з обмеженою відповідальністю "Калинівський Агрохім": внесення ЗЗР на 10 га, ціна з ПДВ 285 гривень, сума з ПДВ 2850,00 гривень; грейдерування (рівняння, підсипання) польових доріг 11 годин, ціна з ПДВ 810 гривень, сума з ПДВ 8910,00 гривень; навантаження та вивезення сміття 2 години, ціна з ПДВ 810 гривень, сума з ПДВ 1620,00 гривень; послуги із збирання урожаю кукурудзи на 1712 га, ціна з ПДВ 1500 гривень, сума з ПДВ 2568000,00 гривень; навантаження зерна в складі 161,44 тон, ціна з ПДВ 66 гривень, сума з ПДВ 10655,04 гривень; оранка 1159 га, ціна з ПДВ 1500 гривень, сума з ПДВ 1738500,00 гривень; тримання мішків при навантажені зерна 43,24 тон, ціна з ПДВ 90 гривень, сума з ПДВ 3891,60 гривень.
На підставі акту виконаних робіт №340 від 31.10.2019 року ТОВ «СЕРВІСАГРОТЕХ» виписано на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Калинівський Агрохім" податкову накладну №63 від 31.10.2019 року на суму ПДВ 722404,44 гривень (зареєстровано у ЄРПН 13.11.2019 року за № 9268671176).
Згідно з даними, зазначеними у податковій накладній №63 від 31.10.2019 року, ТОВ «СЕРВІСАГРОТЕХ» надано для Товариства з обмеженою відповідальністю "Калинівський Агрохім" послуги з: внесення ЗЗР на 10 га, ціна постачання одиниці товару/послуги без урахування податку на додану вартість становить 285 гривень, обсяги постачання (база оподаткування) без урахування податку на додану вартість 2850,00 гривень, сума ПДВ 475 гривень; грейдерування (рівняння, підсипання) польових доріг 11 годин, ціна постачання одиниці товару/послуги без урахування податку на додану вартість 810 гривень, обсяги постачання (база оподаткування) без урахування податку на додану вартість 8910,00 гривень, сума ПДВ 1485 гривень; навантаження та вивезення сміття 2 години, ціна постачання одиниці товару/послуги без урахування податку на додану вартість 810 гривень, обсяги постачання (база оподаткування) без урахування податку на додану вартість 1620,00 гривень, сума ПДВ 270 гривень; послуги із збирання урожаю кукурудзи на 1712 га, ціна постачання одиниці товару/послуги без урахування податку на додану вартість 1500 гривень, обсяги постачання (база оподаткування) без урахування податку на додану вартість 2568000,00 гривень, сума ПДВ 428000 гривень; навантаження зерна в складі 161,44 тон, ціна постачання одиниці товару/послуги без урахування податку на додану вартість 66 гривень, обсяги постачання (база оподаткування) без урахування податку на додану вартість 10655,04 гривень, сума ПДВ 1775,84 гривень; оранка 1159 га, ціна постачання одиниці товару/послуги без урахування податку на додану вартість 1500 гривень, обсяги постачання (база оподаткування) без урахування податку на додану вартість 1738500,00 гривень, сума ПДВ 289750 гривень; тримання мішків при навантажені зерна 43,24 тон, ціна постачання одиниці товару/послуги без урахування податку на додану вартість 90 гривень, обсяги постачання (база оподаткування) без урахування податку на додану вартість 3891,60 гривень, сума ПДВ 648,60 гривень. Загальна сума податку на додану вартість становить 7224у з податку н
Також до матеріалів справи долучено копії облікових листів трактористів-машиністів, де в кожному зазначено зокрема площу обробленої трактористом земельної ділянки.
Отже, відповідно Акту виконаних робіт №340 від 31.10.2019 року та податкової накладної №63 від 31.10.2019 року, ТОВ «СЕРВІСАГРОТЕХ» надано послуги по збиранню кукурудзи з площі 1712,0 га.
Колегія суддів звертає увагу на ту обставину що під час розгляду справи податковий орган відповідно до вимог ч.2  ст.77 КАС України   не спростував достовірність відомостей первинних та розрахункових документів, поданих платником податків позивачем по справі на підтвердження факту реальності здійснення господарських операцій за спірним правочином, не доведено неможливості проведення господарських операцій з урахуванням фізичних характеристик товару, просторових та часових факторів, економічних чинників, не подано доказів відсутності руху активів у процесі здійснення господарської операції, доказів відсутності зміни стану та структури активів, зобов`язань чи власного капіталу сторін спірних правочинів, доказів отримання майнової вигоди чи права на таку вигоду будь-кого з учасників операції виключно шляхом зменшення бази оподаткування з певного податку та/або отримання коштів із Державного бюджету України за одночасної відсутності об`єктивної можливості отримати майнову вигоду від цієї операції в інший спосіб, доказів отримання товарів (робіт, послуг) від іншої особи ніж сторона за правочином.
Первинні документи, що були складені по взаємовідносинам між  ТОВ "Калинівський Агрпохім" та ТОВ "Сервісагротех"  не мають дефектів форми, змісту або походження які в силу ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ст. 44 ПК України, п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку яке затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88 спричиняють втрату первинними документами юридичної сили та доказовості.
У даній справ, контролюючий орган виявив невідповідність даних бухгалтерського обліку щодо засіяних і оброблених площ та даних, зазначених у акті виконаних робіт № 340 від 31.10.2019 року та податковій накладній № 63 від 31.10.2019 року, виписаних ТОВ «СЕРВІСАГРОТЕХ» на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Калинівський Агрохім".
Такого висновку податковий орган дійшов аналізуючи дані, що відображені у формі державного статистичного спостереження 29-сг "Підсумки збору врожаю сільськогосподарських культур, плодів, ягід та винограду" Товариства з обмеженою відповідальністю "Калинівський Агрохім" станом на 1 грудня 2019 року, відповідно якого площа, з якої зібрано урожай кукурудзи на зерно становить 1691 га, а згідно акту про виконані роботи/послуги по збиранню урожаю надані на площі 1712,0 га.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги в цій частині, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
Форма  державного  статистичного  спостереження  N 29-сг "Підсумки збору врожаю сільськогосподарських культур, плодів, ягід та винограду на 1 грудня 200_року" (річна) (vc173202-08) (далі - форма  N  29-сг)  подається  органу державної статистики за місцем здійснення   діяльності   (місцезнаходженням   земельних  ділянок) респондента,   який   здійснює   сільськогосподарську   діяльність незалежно від його підпорядкування та організаційно-правової форми господарювання    та    який    мав   у   звітному   році   посіви сільськогосподарських  культур,  сіножаті,  пасовища,  багаторічні насадження та/або провів посів озимих культур восени звітного року під урожай наступного року.
Усі   показники   форми  N  29-сг  (vc173202-08) обов`язково   повинні   бути   логічно   ув`язані   з  відповідною інформацією   щодо   збору   врожаю,   наданою  органам  державної статистики на останню звітну дату (у разі її подання).
При цьому , для висновку щодо таких розбіжностей, необхідно мати вихідні дані  : довідка про склад земельних угідь, що перебувають у позивача на праві постійного користування, баланс, звіт про фінансові результати, звіт про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2019р. форма №4-сг, звіт про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2019р., (окремо посіви озимих культур) форма №4-сг, звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду на 01 грудня 2019 року, Форма 29-сг, звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду на 01 грудня 2019 року. 
Колегія суддів зазначає, що кожний окремий доказ не може бути самостійним та беззаперечним доказом відсутності реального характеру господарських операцій. Висновки щодо реальності таких операцій повинні ґрунтуватися на підставі оцінки доказів у їх сукупності та їх взаємному зв`язку.
Правильними є висновки суду першої інстанції і в тій частині, що платник податку несе самостійну відповідальність за порушення ним правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватись на третіх осіб, в тому числі і на його контрагентів.
Тобто, формування суб`єктом господарювання податкового кредиту не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами, а пов`язане з призначенням придбаних товарів (послуг) для використання у господарській діяльності та наявності податкової накладної (накладних).
Податковий кодекс України не ставить право платника податків на формуванні витрат та віднесення сплачених сум ПДВ до податкового кредиту в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів. 
Суд оцінює надані позивачем на розгляд суду докази, як такі, що містять необхідні відомості, які підтверджують числові значення, заявлені товариством у податковій декларації з податку на додану вартість, та спростовують висновки відповідача про наявність розбіжностей в площі земельної ділянки під урожаєм.
Презумпція добросовісності платника податків означає, що подані платником контролюючому органу документи податкової звітності є дійсними, повно та об`єктивно відтворюють господарські операції, що є об`єктом оподаткування та/або фінансові показники яких впливають на податковий обов`язок платника податків, якщо інше не буде доведено контролюючим органом.
Такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління...».
Натомість, доводи контролюючого органу не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки з урахуванням закріпленого процесуальним законом обов`язку доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень таким суб`єктом, контролюючий орган мав надати суду належні, достовірні та беззаперечні докази своїх доводів про безпідставне віднесення  до складу податкового кредиту суми ПДВ за жовтень 2019 року.
Обґрунтованими є доводи позивача про те, що при складанні податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Вінницькій області від 27.08.2020  року № 000036040, яким підприємству зменшено розмір бюджетного відшкодування з ПДВ на загальну суму 722 404 грн. та нараховано штрафні санкції на загальну суму 180 601 грн. було допущено ряд порушень, зокрема:
- в абзаці другому ППР зазначено суму штрафу до сплати 9016 грн., що суперечить сумі, зазначеній в таблиці розрахунку,- 180601 грн.;
- зазначено невірні реквізити для сплати визначеного податкового зобов`язання;
- вказано невірні терміни сплати грошового зобов`язання;
- зазначено невірні терміни адміністративного чи судового оскарження ППР.
Наведене є порушенням п.2 розділу 1 Порядку 1204 (Додаток 6) та п.9 розділу 11 Порядку 1204 надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків та зумовлюють неможливість виконання даного податкового повідомлення-рішення.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог, а тому доводи апеляційної скарги слід відхилити.
Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.
В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області залишити без задоволення, а  рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі  01 березня 2021 року.

Головуючий	 	 	Франовська К.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Совгира Д. І.    Боровицький О. А.