ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" березня 2021 р.           Справа№ 920/1176/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Корсака В.А.
суддів:            Владимиренко С.В. 
          Євсікова О.О. 
 
за участю секретаря судового засідання: Костяк В.Д.
за участю представника(-ів): згідно протоколу судового засідання від                     10.03.2021,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"
на рішення Господарського суду Сумської області від 25.08.2020, повний текст якого складено 07.09.2020
у справі №920/1176/19 (головуючий суддя Джепа Ю.А., судді                 Соп`яненко О.Ю. та судді Жерьобкіної Є.А.)
за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Сумський завод гумотехнічних виробів"
про стягнення 300  748,80 грн,

В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог.
Акціонерне товариство "Українська залізниця"  в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду Сумської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Сумський завод гумотехнічних виробів" (надалі - відповідач) про стягнення 300 748,80 грн штрафу.

Позов мотивовано наявністю у позивача права на стягнення з відповідача штрафу у розмірі 20 % від вартості непоставленого товару, нарахованого позивачем у відповідності до пункту 7.2 договору поставки від 19.11.2018 № Л/НХ-181092, укладеного між сторонами.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 25.08.2020 №920/1176/19 у позові відмовлено.
Суд виходив з того, що відповідачем доведено наявність форс-мажорних обставин для підтвердження існування обставин, що унеможливило виконання умов договору у строк. 

          Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Сумської області від 25.08.2020 у справі №920/1176/19 скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Крім того, у вказаній заяві скаржником порушено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку. 

В обґрунтування вимог апеляційної скарги  скаржник посилається  на те, що судом першої інстанції неповно досліджено обставини справи,  неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.
          Зокрема, скаржник наполягає, що судом першої інстанції залишено поза увагою той факт, що термін виконання заявки від 29.11.2018                              №НХ Льв-1/8317, яку постачальник отримав 10.12.2019 закінчився 25.12.2019, тобто до моменту, як відповідач направив лист про ускладення погодних умов. 

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної                    скарги по суті.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2020 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді Демидова А.М., Ходаківська І.П.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2020 дану апеляційну скаргу залишено без руху. 

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду №09.1-08/5472/20 від 21.12.2020, у зв`язку з перебуванням суддів Демидової А.М. та Ходаківської І.П., які входять до складу колегії суддів, на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл справи №920/1176/19.
Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2020, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Владимиренко С.В., Євсіков О.О. 

Після усунення недоліків, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.12.2020 поновлено Акціонерному товариству "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" пропущений строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Сумської області від 25.08.2020 у справі №920/1176/19. Відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 15.02.2021 о 15:20 год. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі до 03.02.2021. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі до 03.02.2021. Зобов`язано скаржника надати належним чином засвідчену копію довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ісаєнко О.В., від 01.07.2020 за реєстровим номером №2455. Доведено до відома учасників справи, що явка їх представників в судове засідання є необов`язковою. З урахуванням епідеміологічної ситуації в України, сторони можуть подати до суду  заяви про розгляд справи за їхньої відсутності.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2021 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача щодо зобов`язання скаржника виконати приписи ст. 259 ГПК України надіслати на адресу відповідача копію апеляційної скарги. Відкладено розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Сумської області від 25.08.2020  у справі №920/1176/19 на 10.03.2021 о 15 год. 00 хв. Доведено до відома учасників справи, що явка їх представників в судове засідання не є обов`язковою. 

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від               09.03.2021 відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Сумський завод гумотехнічних виробів"  про участь у судовому засіданні 10.03.2021 в режимі відеоконференції, у зв`язку із тим, що у Господарському суді Сумської області відсутні вільні зали судових засідань, забезпечені системою відеоконференцзв`язку, у яких була б можливість проведення                      судового засідання в режимі відеоконференції, що підтверджується роздруківками з WEB-програми "Бронювання систем відеоконференцзв`язку" ДП "Інформаційні судові системи".

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.  
Відповідач у запереченнях зазначає, що оскаржене рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, прийнятим з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні. 

Явка представників сторін.
В судове засідання від 10.03.2021 з`явився представник позивача.

Відповідач до судового засідання вдруге не з`явився, про час та місце судового засідання належним чином повідомлений у відповідності до ст.  120, 242 ГПК України, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, зокрема залучені поштові повідомлення.

09.03.2021 до судового засідання відповідач подав клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та перенесення розгляду справи. Клопотання мотивоване тим, що відповідач знаходиться у м. Суми, відповідач не має можливості направити свого представника у судове засідання у м. Києва. Враховуючи значну відстань, час, витрати на дорогу, відповідач просить суд призначити відеоконференцію та призначити розгляд справи на іншу дату. 

10.03.2021 відповідач подав клопотання про участь у судовому засіданні від 10.03.2021 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. 

Колегією суддів у судовому засіданні клопотання було розглянуто названі клопотання про участь у судовому засіданні від 10.03.2021 в режимі відеоконференції та протокольною ухвалою відмовлено у їх задоволенні. При цьому суд виходив з того, що відповідні клопотання подані з пропуском встановленого ч. 2 ст. 197 ГПК України строку, а саме за один день до судового засідання. 

Що стосується клопотання в частині відкладення розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку відмовити в його задоволенні, зважаючи на наступне. 
За змістом   статті 13 ГПК   України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.  Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч. 11    ст. 270 ГПК України    суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.
Частиною 12  ст. 270 ГПК України   визначено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Суд звертає увагу, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.    Відтак, неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.
Колегія суддів, порадившись на місці, дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача, про що постановлено протокольну ухвалу. Колегією суддів враховано, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового засідання у справі, а тому не був позбавлений права на участь у судовому засіданні. Зокрема, сама по собі обставина подачі чергового клопотання про призначення судового засідання в режимі відеоконференції не слугує підставою відкладення розгляду справи. 

Зважаючи на те, що розгляд даної справи здійснювався протягом тривалого часу у відповідача було достатньо часу для реалізації своїх прав, в тому числі забезпечити явку у судове засідання. Між тим, до клопотання, що подано 02.03.2021 відповідачем також подано заперечення та висловлено його позицію щодо апеляційної скарги. 

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.
Згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Статтею 129 Конституції України   та ч. 1 ст. 74 ГПК України    визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши пояснення присутнього представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржене рішення у даній справі залишити без змін, виходячи з наступного. 

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.
19.11.2018 за результатами проведення відкритих торгів в електронній системі публічних закупівель Prozorro (https://рrоzorro.gov.uа) між сторонами у справі укладено договір поставки № Л/НХ-181092 (далі - договір), згідно з умовами якого відповідач зобов`язався у 2018 році поставити позивачеві товар, а саме: прокладку нашпальну гумову для рейкових колій ПН-Н., код ДК 021:2015-34940000-8 (визначається в специфікації № 1, додаток № 1 до договору).

Відповідно до пункту 1.3 договору кількість товару: 150 000 шт. визначається в специфікації № 1 (додаток № 1 до договору).

Згідно із пунктом 6.3.1 договору, відповідач зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим договором.
Пунктом 5.2 договору визначено, що поставка товару проводиться на протязі не більше 15 днів з дати відправлення заявки позивачем (структурний підрозділ "Служба закупівель і постачання" регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Укрзалізниця", електронна адреса позивача (nh-mtz@railway.lviv.ua) на електронну адресу відповідача (sumguma@ukr.net).

Пунктом 5.3 договору та специфікацією № 1 до договору визначено місце поставки товару: 79025, м. Львів, вул. Широка, 2.

Датою поставки товару вважається дата підписання сторонами акту приймання-передачі товару (пункт 5.4 договору).

На виконання умов договору позивачем надіслано на вищезазначену електронну адресу відповідача наступні заявки: 1) від 29.11.2018                      № НХ Льв-1/8317, на поставку прокладки нашпальної гумової для рейкових колій ПН-Н у кількості 20 000 шт. на суму 469 920,00 грн; 2)   від 14.12.2018 № НХ Льв-1/8651, на поставку прокладки нашпальної гумової для рейкових колій ПН-Н у кількості 44 000 шт. на суму 1 033 824,00 грн. 

Однак, як зазначає позивач, в порушення пунктів 5.2, 6.3.1, 6.3.3 договору, відповідачем не поставлено товар позивачу у повному обсязі. 

Відповідно до пункту 10.1 договору, цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2018. 

Позивач, в обґрунтованні позову зазначив, що у відповідності до положень пункту 5.2 договору, поставка товару здійснюється на протязі           15 днів з дати відправлення заявки позивачем, а тому строк поставки товару закінчився 29.12.2018.

Згідно з пунктом 7.2 договору за прострочення поставки товару відповідач сплачує позивачеві штраф у розмірі 20 % від вартості непоставленого товару.

Відповідно до наведеного у позовній розрахунку позовних вимог сума 20% штрафу за порушення строків поставки товару складає                      300  748,80 грн.

Відповідач проти позову заперечив та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що порушення строків поставки товару відбулося не з вини відповідача, а у зв`язку з наявністю обставин непереборної сили про, що подано відповідні докази. 

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
Предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача штрафу у розмірі 20% від вартості непоставленого товару, нарахованого                     позивачем у відповідності до пункту 7.2 договору поставки від 19.11.2018                                     № Л/НХ-181092.

Судом встановлено, що Договір від 19.11.2018 № Л/НХ-181092 за своєю правовою природою є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання, в тому числі    Глави 54 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Відповідно до частини 1  статті 265 Господарського кодексу України  за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно з частиною 4  статті 265 Господарського кодексу України  сторони для визначення умов договорів поставки мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим Кодексом чи законами України.
Реалізація суб`єктами господарювання товарів негосподарюючим суб`єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення  Цивільного кодексу України  про договір купівлі-продажу. (частина 6  статті 265 Господарського кодексу України).
Частинами 1 та 2  статті 712 Цивільного кодексу України  визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до  статті 655 Цивільного кодексу України  за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Нормами частини 1  статті 656 Цивільного кодексу України  встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.
Згідно з частиною 1  статті 662 Цивільного кодексу України  продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
Відповідно до  статті 663 Цивільного кодексу України  продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень  статті 530 цього Кодексу.
У відповідності до норм частини 1  статті 664 Цивільного кодексу України  обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар
Згідно з статей 526, 530 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 цього Кодексу).

Згідно статей 230, 231 ГК України штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Як встановлено судом, на підставі вищезазначеного договору поставки та заявок позивача № НХЛьв-1/8651 від 14.12.2018 та № НХЛьв-1/8317 від 29.11.2018, які надійшли на електронну пошту відповідач 14.12.2018 та 10.12.2018, що підтверджується викопіюванням інформації із електронної пошти відповідача, останній зобов`язався поставити на користь позивача прокладку нашпальну гумову для рейкових колій ПН-Д у загальній кількості 64 000 шт. на загальну суму 1 503 744,00 грн до м. Львів.

Факт направлення заявок позивачем на електронну адресу відповідача в процесі розгляду справи не заперечено сторонами.  Таким чином, виходячи з п. 5.2 договору, останнім днем поставки за заявкою від 14.12.2018, яка була надіслана відповідачу 14.12.2018, був 29.12.2018; за заявкою від 29.11.2018, яка була надіслана відповідачу 10.12.2018, був 25.12.2018. 

Крім того, як свідчать матеріли справи, відповідно до договору                     № 20122018 про перевезення вантажів територією України від 20.12.2018, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Сумський завод гумотехнічних виробів", як замовником та ФОП Автинюком О.А. як перевізником, ФОП Автинюк О.А. зобов`язувався перевозити автомобільним транспортом довірений йому замовником вантаж.

ФОП Автинюком О.А. листами №358 від 26.12.2018 та від 28.12.2018 повідомлено відповідача про неможливість здійснити автомобільне перевезення до м. Львів у зв`язку із ускладненням погодних умов. 

Листом  №160 від 27.12.2018 відповідачем повідомлено позивача про те, що відповідач має можливість здійснити поставку товарів на користь позивача, але через погані погодні умови отримано відмову від перевізника про доставку товару.

Відповідач листом № 4 від 03.01.2019 повторно повідомив позивача про готовність поставити товар та прохання надати підтвердження про готовність прийняти товар та надати довіреність, але відповіді від позивача на зазначені листи відповідач не отримав.

Таким чином, судом встановлено, що починаючи з 27.12.2018 відповідачем вживалися всі можливі заходи для виконання взятих на себе зобов`язань за договором поставки. 

04.01.2019  відповідачем  отримано від позивача претензію, на яку відповідачем надіслано відповідь на претензію від 09.01.2019 №11, у якій відповідачем втретє було викладено прохання про можливість прийняття товару. 

Проте, позивачем не вжито жодних заходів для врегулювання спірних правовідносин та не повідомлено відповідача про готовність прийняти вищезазначений товар.

Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Позивач звертаючись із даним позовом наполягає, що у відповідності 
до положень пункту 5.2 договору, поставка товару здійснюється на протязі  15 днів з дати відправлення заявки позивачем, а тому строк поставки товару закінчився 29.12.2018. Оскільки відповідач товар у вказаний строк не поставив, відповідно до п. 7.2 договору, наявні підстави для стягнення штрафу у розмірі 20 % від вартості непоставленого товару.

Відповідно до положень ст.ст.    614,    617 ЦК України    особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

З аналізу наведеної норми слідує, що на особу, яка порушила зобов`язання, покладається обов`язок доведення того, що відповідне порушення є наслідком дії певної непереборної сили, тобто, що непереборна сила не просто існує, а безпосередньо призводить до порушення стороною свого зобов`язання.

Відповідно до частини четвертої статті 219 Господарського кодексу України сторони можуть включити до умов договору певні обставини, які через надзвичайний характер цих обставин є підставою для звільнення їх від господарської відповідальності у випадку порушення зобов`язання через дані обставини, а також порядок засвідчення факту виникнення таких обставин.

Форс-мажорне застереження є виключно предметом угоди сторін, є обов`язковим для сторін і якщо сторони уклали договір без форс-мажорного застереження, питання про звільнення сторони від відповідальності за невиконання зобов`язання через форс-мажор буде вирішуватися на основі норм застосовного права. Таким чином, форс-мажорне застереження є виключно договірним інструментом.

Пунктом 8.1 договору сторони погодили, що звільняються від відповідальності за невиконання, або неналежне виконання зобов`язань за цим договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладення договору та виникли поза волею сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна тощо.)

Відповідно до пунктів 8.2, 8.3 договору сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом 3-х днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону в письмовій формі. Доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються Торгово-промисловою палатою України або її уповноваженими органами.

Таким чином, сторони у пунктах 8.1-8.3 договору також передбачили необхідність існування причинно-наслідкового зв`язку між виникненням форс-мажорних обставин та неможливістю виконання стороною своїх зобов`язань.

Частиною першою статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" визначено, що торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо (частина друга статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні").

Враховуючи вищенаведене, вбачається, що сторони узгодили всі умови договору від 19.11.2018 № Л/НХ-181092, а саме, щодо порядку вчинення дій у випадку настання обставин непереборної сили, а також те, які документи   мають   надаватися   при   виникненні   форс-мажорних   обставин для підтвердження існування обставин, що унеможливлюють виконання договору. 

Досліджуючи наявне у справі листування та поданий відповідачем Сетрифікат ТПП, колегія суддів дійшла висновку, що прострочення поставки товару за договором сталося з об`єктивних причин, які не залежали від відповідача.

Так, відповідачем на виконання умов пункту 8.3 договору поставки від 19.11.2018 № Л/НХ-181092, відповідно до якого доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються Торгово-промисловою палатою України або її уповноваженими органами, подано до суду на підтвердження факту наявності обставин непереборної сили сертифікат Сумської регіональної торгово-промислової палати № 5900-200-0037 про форс-мажорні обставини № 73 від 04.03.2020, відповідно до якого Сумською регіональною торгово-промисловою палатою визначено, що в період з 25.12.2018 по 29.12.2018 діяли форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), які унеможливили виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки у передбачений договором термін.

Зазначеним сертифікатом Сумська регіональна торгово-промислова палата засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): виняткові погодні умови (небезпечні гідрометеорологічні явища), а саме: сильний вітер, нагромадження снігу, ожеледиця; відповідачу щодо обов`язку поставити позивачеві товар: прокладка нашпальна гумова для рейкових колій ПН-Д у кількості 64  000 шт. на загальну суму 1503 744,00 грн у термін до 29.12.2018 за договором поставки № Л/НХ-181092 від 19.11.2018, укладеним між сторонами, відповідно до:
- заявок покупця (позивача) №НХЛьв-1/8651 від 14.12.2018 та                    № НХЛьв-1/8317 від 29.11.2018, які надійшли 14.12.2018 та 10.12.2018 року, відповідно до яких Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Сумський завод гумотехнічних виробів" мало поставити на користь "Служби, закупівель і постачання" регіональної філії "Львівська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" прокладку нашпальну гумову для рейкових колій ПН-Д у кількості 64 000 шт. на загальну суму 1 503 744,00 грн до м. Львів;
- викопіювання інформації із електронної пошти відповідача, відповідно до якого в межах договору поставки № Л/НХ-181092 від 19.11.2018 заявка від покупця № НХЛьв-1/8317 від 29.11.2018 надійшла на електронну пошту відповідача 10.12.2018, а заявка покупця № НХЛьв-1/8651 від 14.12.2018 - 14.12.2018;
-  відповідно до договору № 20122018 про перевезення вантажів територією України від 20.12.2018, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Сумський завод гумотехнічних виробів" як замовником та ФОП Автинюком О.А. як перевізником, відповідно до якого ФОП Автинюк О.А. зобов`язувався перевозити автомобільним транспортом довірений йому замовником вантаж;
- листів ФОП Автинюка О.А. на адресу відповідача № 358 від 26.12.2018 та від 28.12.2018 із повідомленням про неможливість здійснити автомобільне перевезення до м. Львів у зв`язку із ускладненням погодних умов, а також із вказівкою на запланований маршрут перевезення, зокрема: із міста Суми через міста Прилуки та Київ; 
- листа відповідача на адресу "Служби закупівель і постачання; регіональної філії "Львівська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" № 160 від 27.12.2018 про те, що підприємство готове здійснити поставку товарів на користь замовника, але через погані погодні умови отримано відмову від перевізника про доставку товару;
- довідки Сумського обласного центру з гідрометеорології № 32/30-89 від 28.02.2020, відповідно до якої 25.12.2018 на території м. Суми спостерігалися складні погодні умови, а саме: значні опади у вигляді снігу - 10,2 мм, хуртовина (вітер до 19 м/с), які відносяться до небезпечних гідрометеорологічних явищ;
- листа Центральної геофізичної обсерваторії імені Бориса Срезневського № 02-14.1/607/06-102 від 03.03.2020, відповідно до якого впродовж періоду із 26 по 27 грудня 2018 року у м. Києві спостерігався швидкий вітер, рівень якого відповідає початку небезпечного гідрометеорологічного явища, а впродовж періоду із 26 по 29 грудня 2018 року метеостанцією Прилуки зафіксовано цілодобову ожеледь, яка відповідає початку небезпечного гідрометеорологічного явища;
- викопіювань із офіційного сайту Державної служби України з надзвичайних ситуацій із прогнозами на 25 та 27 грудня 2019 року з попередженнями про ускладнення погодних умов в Україні, що може зумовити часткове порушення руху транспорту на автомобільних дорогах;
- листа Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Сумський завод гумотехнічних виробів" на адресу "Служби закупівель і постачання" регіональної філії "Львівська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" № 4 від 03.01.2019 про готовність поставити товар та прохання надати підтвердження про готовність прийняти товар та надати довіреність; які унеможливили виконання відповідачем умов зобов`язання за договором поставки в зазначений термін. 

Період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили): дата настання: 25 грудня 2018 року; дата закінчення: 29 грудня 2018 року.

Вищезазначені форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчені відповідним сертифікатом Сумської регіональної торгово-промислової палати № 5900-200-0037 про форс-мажорні обставини № 73 від 04.03.2020 у порядку, передбаченому Законом України "Про торгово-промислові палати в Україні", і такі обставини зробили неможливим виконання відповідачем свого зобов`язання за укладеним між сторонами договором щодо постави товару.

Таким чином, наявні у справі докази, свідчать, що відповідно до               п. 8.2 договору відповідач в письмовій формі не пізніше ніж протягом                      3 (трьох) днів з моменту виникнення повідомив позивача про настання обставин непереборної сили. Відповідно до п. 8.3 договору, в підтвердження настання обставин непереборної сили відповідачем надано вищезазначений  Сертифікат ТПП України. 

У даноум випадку, вищезазначене, а також наявне у справі листування, за умовами розділу VIII договору є достатнім для звільнення відповідача від відповідальності за неналежне виконання зобов`язань за цим договором в т.ч. в частині строків поставки товару.

Зважаючи на викладене, приймаючи до уваги те, що відповідачем доведено суду, що невиконання свого обов`язку з поставки товару у строки обумовлені договором поставки, сталося у зв`язку з дією форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), наявність яких підтверджено сертифікатом Сумської регіональної торгово-промислової палати, який в розумінні статей 74-79 ГПК України є належним та допустимим доказом настання форс-мажорних обставин як підстави для звільнення відповідача від відповідальності, суд першої інстнції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. 

У доводах апеляційного оскарження позивач посилається на те, що у договорі від 19.11.2018 сторонами було узгоджено всі умови, в тому числі щодо порядку вчинення дій у випадку настання обставин непереборної сили, а також те, які документи мають надаватись при виникненні форс-мажорних обставин для підтвердження існування обставин, що унеможливлюють виконання договору. 

Однак, скаржник наполягає на тому, що термін виконання заявки від 29.11.2018 № НХ Льв-1/8317, яку постачальник отримав 10.12.2019 закінчився 25.12.2019, тобто до моменту, як відповідач направив лист про ускладення погодних умов. 

З приводу цих доводів колегія суддів враховує наявність Сертифікату та Висновку ТПП у якому визначено, що період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили): дата настання: 25 грудня 2018 року; дата закінчення: 29 грудня 2018 року, тому числі, приймається до уваги вищезгадане між сторонами листування. Ці дії відповідача узгоджуються із п.8.1 - 8.3 договору, зокрема в частині того, що відповідач надав Сертифікат ТПП,  а також повідомив позивача у строк не пізніше ніж протягм 3 (трьох) днів з моменту виникнення обставин непереборної сили, про обставини, які унеможливили виконання відповідачем своїх зобов`язань за укладеним між сторонами договором у зазначений у ньому термін. 

Інших доводів та доказів, які б слугували підставою для скасування оскарженого рішення скаржником не наведено. Саме лише прагнення скаржника ще раз розглянути та оцінити ті самі обставини справи і докази в ній не є достатньою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції  зазначає, що за змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України",       no. 4241/03 від 28.10.2010 Суд повторює, що, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Всім встановленим обставинам, які мають значення для правильного вирішення спору надана належна правова оцінка. 

Проаналізувавши текст оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про вмотивованість судового рішення, враховуючи, що доводи та аргументи сторін були почуті, судом зазначено з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується його рішення, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Хаджинастасиу проти Греції", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації"). 

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Нормою ст. 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, доводи апеляційного оскарження є необґрунтованими, підстав для зміни чи скасування оскарженого рішення у даній справі колегія суддів не вбачає.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати.
Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 129 ГПК України та, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги, покладаються на  скаржника. 

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

                                       ПОСТАНОВИВ:

1.  Апеляційну скаргу залишити без задоволення. 
2. Рішення Господарського суду Сумської області від 25.08.2020 №920/1176/19 залишити без змін. 
3. Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути  оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови суду складено та підписано - 11.03.2021.

Головуючий суддя                                                            В.А. Корсак 

Судді                                                                                С.В. Владимиренко

                                                                                О.О. Євсіков