УХВАЛА

15 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 826/10800/16
адміністративне провадження № К/9901/8569/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду       Кашпур О.В.    перевірив касаційну скаргу Іваненко Марії Володимирівни, яка діє в інтересах Державного науково-дослідного інституту інформатизації та моделювання економіки, на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 вересня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2021 року у справі за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві до Державного науково-дослідного інституту інформатизації та моделювання економіки, треті особи - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інкостіл груп», про застосування заходів реагування,
В С Т А Н О В И В:
Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві звернулося до суду з позовом до Державного науково-дослідного інституту інформатизації та моделювання економіки, у якому просило застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень Державного науково-дослідного інституту інформатизації та моделювання економіки за адресою: бул. Дружби народів, 38 у місті Києві, шляхом відключення джерела електроживлення, накладення печаток на розподільчі електрощити та вхідні двері приміщень інституту.  
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2021 року, позов задоволено. 
11 березня 2021 року  Іваненко Марії Володимирівни, яка діє в інтересах Державного науково-дослідного інституту інформатизації та моделювання економіки, звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 вересня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2021 року. Скаржник, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову повністю або передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
З 08 лютого 2020 року набрав чинності    Закон України від 15 січня 2020 року №460-IХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", яким унесено зміни до розділу 3 Глави 2 "Касаційне провадження", зокрема, щодо визначення підстав касаційного оскарження судових рішень та порядку їхнього розгляду.
Так, відповідно до частини першої    статті 328 КАС України    учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої    статті 328 КАС України    підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою    статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У касаційній скарзі представник відповідача зазначає, що касаційна скарга подана на підставі пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України,  і вказує, що  оскаржувані судові рішення прийняті без урахування правового висновку, викладеного у постанові  Верховного Суду від 19 вересня 2019 року у справі   № 826/19328/16, однак не зазначає норму права, яка застосована судами без урахування висновку викладеного у вищевказаній постанові.Також як на підставу перегляду оскаржуваних судових рішень скаржник вказує, що справа становить виняткове значення для відповідача, може завдати значних матеріальних збитків як відповідачу так і інтересам суспільства, а справу помилково віднесено до категорії незначної складності.
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з установленими судами обставинами цієї адміністративної справи не дають підстав для висновку про наявність обставин, наведених у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, для відкриття касаційного провадження, оскільки суд першої інстанції призначив справу до розгляду у судовому засіданні, а не за правилами спрощеного позовного провадження.
Інші доводи та аргументи скаржника зводяться до тлумачення норм матеріального права, переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість його перегляду з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені    статтею 341 КАС України.
Отже, враховуючи те, що скаржником не викладено передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судового рішення у касаційному порядку, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої    статті 332 КАС України.
Керуючись статтею    248, пунктом 4 частини п`ятої статті    332 КАС України,
У Х В А Л И В:
Касаційну скаргу Іваненко Марії Володимирівни, яка діє в інтересах Державного науково-дослідного інституту інформатизації та моделювання економіки, на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 вересня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2021 року у справі за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві до Державного науково-дослідного інституту інформатизації та моделювання економіки, треті особи - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інкостіл груп», про застосування заходів реагування - повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                О.В. Кашпур