У Х В А Л А        
16 березня 2021 року
м. Київ
справа № 207/2750/19
провадження № 61-18030ск20
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 липня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 листопада 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про виселення, 
В С Т А Н О В И В :
У грудні 2020 року до Верховного Суду поштовим зв`язком надійшла касаційна скарга Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 липня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 листопада 2020 року.
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 24 грудня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків. Зокрема, заявнику запропоновано доплатити судовий збір у розмірі 3 842,00 грн.
На виконання ухвали суду від 24 грудня 2020 рокуАТ КБ «ПриватБанк» надіслав платіжне доручення від 10 січня 2021 року № PROM0BFT39, в розділі «Призначення платежу» зазначено : «*;101;14360570; Судовий збір, за скаргою АТ КБ «ПРИВАТБАНК», позов НОМЕР_1 , ОСОБА_3 ., ВС (Касаційний цивільний суд)».
Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню із таких підстав.
Згідно із частинами першою, другою статті 9 Закону «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
Відповідно до частини першої статті 6 Закону «Про судовий збір» судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, в тому числі з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу.
Постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 затверджена Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (далі - Інструкція), якою встановлені загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Інструкцією встановлені вимоги щодо заповнення розрахункових документів.
Відповідно до пункту 3.1. Інструкції платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.
З додатків 2, 8 до Інструкції вбачається, що одним із реквізитів платіжного доручення є «Призначення платежу», який заповнюється з урахуванням вимог, установлених главою 3 Інструкції.
Відповідно до пункту 3.8. Інструкції визначено, що реквізит «Призначення платежу» платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення «Призначення платежу».
Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.
У справі № 207/2750/19 відповідачами є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а у платіжному доручені, наданому банком, зазначено особу « ОСОБА_3 ». Платіжне доручення, надане банком не підтверджує, що судовий збір сплачено при подані касаційної скарги у справі № 207/2750/19.
Отже, платіжне доручення від 10 січня 2021 року № PROM0BFT39 не є належним доказом сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.
Враховуючи те, що банк не виконав вимоги ухвали Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 24 грудня 2020 року та процесуального закону при поданні касаційної скарги щодо сплати судового збору, то скарга підлягає поверненню заявнику.
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,
У Х В А Л И В :
Касаційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 липня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 листопада 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про виселення повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                                    А. С. Олійник