Ухвала                                           
 
08 лютого 2021 року
м. Київ
 
справа № 435/8730/13-ц
провадження № 61-22061св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідачі: прокуратура Луганської області, прокурор Жовтневого району 
м. Луганська ОСОБА_4,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу заступника прокурора Луганської області на рішення Жовтневого районного суду м. Луганська від 14 лютого 2014 року у складі судді Татарінової О. А. та ухвалу Апеляційного суду Луганської області 
від 10 квітня 2014 року у складі колегії суддів: Заіки В. В., Медведєва А. М., 
Лозко Ю. П.,
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог та ухвалених судових рішень судів попередніх інстанцій  
 
У серпні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до прокуратури Луганської області, прокурора Жовтневого району м. Луганська ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди.
 
На обгрунтування позовних вимог зазначав, що постановою Жовтневого районного суду м. Луганська від 25 вересня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 19 листопада 2012 року встановлено, що прокурор Жовтневого району м. Луганська ОСОБА_4 допустив незаконну бездіяльність при розгляді її заяви про вчинення злочину судовим експертом ТОВ експертно-юридичне бюро «Гривна плюс» 
ОСОБА_3 за статями 384, 385 КК України. Однак, після ухвалення зазначених судових рішень прокурор продовжує порушувати її права та чинне законодавство. Вона є інвалідом ІІ групи безстроково, у зв`язку з бездіяльністю прокурора, який не захищає її права, вона відчуває себе беззахисною, що завдає їй значні моральні страждання. 
 
Посилаючись на наведене, позивач просила стягнути з відповідачів на відшкодування моральної шкоди 50 000,00 грн.
 
Рішенням Жовтневого районного суду м. Луганська від 14 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 10 квітня 2014 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Прокуратури Луганської області на користь ОСОБА_1 1 500,00 грн - на відшкодування моральної шкоди.
 
Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, установивши, що у зв`язку з незабезпеченням нагляду за діями працівників досудового слідства та прокуратури, а також невжиттям органами прокуратури заходів щодо розгляду у встановленому законом порядку заяви позивача від 20 лютого 2012 року, вона зазнає значних моральних страждань. Урахувавши обсяг завданої позивачеві моральної шкоди, та, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначив розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 
1 500,00 грн.
 
Узагальнені доводи касаційної скарги
 
У травні 2014 року заступник прокурора Луганської області звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, у якій просив скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Луганська від 14 лютого 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 10 квітня 2014 року, і ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
 
Касаційна скарга обгрунтована посиланням на те, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про те, що позивач має право на відшкодування моральної шкоди на підставі статей 1166, 1167, 1172 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Матеріали справи не містять належних і допустимих доказів на підтвердження факту спричинення позивачеві моральної шкоди, відсутній розрахунок коштів, необхідних для її наслідків, а також наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідачів та отриманням шкоди позивачкою. Крім того, суд першої інстанції не розглянув усі заявлені позивачем вимоги. 
 
Рух справи у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 травня 2014 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу із Жовтневого районного суду м. Луганська.
 
Згідно зі статтею 388 ЦПК України, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року, судом касаційної інстанції є Верховний Суд.
 
Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України зараз і надалі у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 травня 2018 року справу призначено судді-доповідачеві 
Усику Г. І., судді, які входять до складу колегії: Кузнєцов В. О., Олійник А. С.
 
Відповідно до протоколу повторно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 лютого 2021 року справу призначено судді-доповідачеві Усику Г. І., судді, які входять до складу колегії: Гулейков І. Ю., Ступак О. В.
 
Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування
 
В абзаці 1 частини першої статті 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції», у редакції чинній на час визначення територіальної підсудності даної цивільної справи, визначено, що у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя окремими судами в районі проведення антитерористичної операції змінити територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим в районі проведення антитерористичної операції таким судам, та забезпечити розгляд: цивільних справ, справ про адміністративні правопорушення, підсудних місцевим загальним судам, розташованим в районі проведення антитерористичної операції, адміністративних справ, підсудних місцевим загальним судам як адміністративним судам, апеляційним судам, розташованим в районі проведення антитерористичної операції, - місцевими загальними судами, апеляційними судами, що визначаються головою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
 
Відповідно до Закону України від 12 серпня 2014 року № 1632-VII «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» та згідно з розпорядженням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 
від 02 вересня 2014 року № 27/0/38-14 (зі змінами та доповненнями), 
від 12 вересня 2014 року № 29/0/38-14, від 08 грудня 2014 року № 56/0/38-14 та від 27 березня 2015 року № 19/0/38-15 «Про визначення територіальної підсудності справ», змінено територіальну підсудність справ Жовтневого районного суду м. Луганська та визначено територіальну підсудність справ за Троїцьким районним судом Луганської області.
 
Троїцьким районним судом Луганської області листом від 23 липня 2015 року 
№ 3866/15-вих (вх. № 20575/0/220-18 від 28 квітня 2018 року) повідомлено про неможливість направлення до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ справи № 435/8780/13-ц, оскільки до Троїцького районного суду Луганської області вказана справа із Жовтневого районного суду м. Луганська не передавалася. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 27 червня 2018 року направлено до Троїцького районного суду Луганської області копії матеріалів касаційного провадження 
№ 61-22061ск18 у справі № 435/8780/13-ц для вирішення питання про відновлення втраченого судового провадження.
 
Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 07 листопада 
2018 року відновлено втрачене судове провадження у справі № 435/8780/13-ц за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Луганської області, прокурора Жовтневого району м. Луганська ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, зокрема в частині рішення Жовтневого районного суду м. Луганська 
від 14 лютого 2014 року та ухвали Апеляційного суду Луганської області 
від 10 квітня 2014 року. 
 
Приймаючи до уваги, що провадження у справі суд відновив лише частково, що унеможливлює розгляд касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність закриття касаційного провадження.
 
Зазначене узгоджується з правовим висновком Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеним в ухвалі від 06 лютого 2019 року у справі № 111/2150/13-ц (провадження № 61-24083сво18).
 
Відповідно до статті 494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження. У разі недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження суд відмовляє у відновленні втраченого судового провадження і роз`яснює учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів. Після набрання законної сили ухвалою суду, визначеною частиною третьою цієї статті, суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження за касаційною скаргою у справі, провадження у якій втрачено.
 
Тлумачення частини першої статті 494 ЦПК України свідчить, що допускається відновлення втраченого провадження в частині, якщо провадження втрачене у відповідній частині. При цьому, не допускається відновлення втраченого провадження в частині, якщо воно втрачене повністю.
 
З урахуванням меж розгляду справи судом касаційної інстанції, визначених статтею 400 ЦПК України, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень виключно у межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Ураховуючи недостатність зібраних матеріалів для повного відновлення втраченого судового провадження у справі № 435/8780/13-ц, Верховний Суд позбавлений можливості здійснити перегляд справи за касаційною скаргою заступника прокурора Луганської області на рішення Жовтневого районного суду м. Луганська від 14 лютого 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 10 квітня 2014 року, а тому касаційне провадження у справі підлягає закриттю.
 
Верховний Суд роз`яснює учасникам справи право на повторне звернення із заявою про відновлення втраченого судового провадження за наявності необхідних документів.
 
Керуючись частиною другою статті 415, статтею 494 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
 
Касаційне провадження за касаційною скаргою заступника прокурора Луганської області на рішення Жовтневого районного суду м. Луганська 
від 14 лютого 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Луганської області 
від 10 квітня 2014 рокуу справі за позовом  ОСОБА_1 до прокуратури Луганської області, прокурора Жовтневого району м. Луганська ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди закрити.
 
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                       Г. І. Усик
І. Ю. Гулейков
О. В. Ступак