Єдиний унікальний номер 225/7552/20
Номер провадження 33/804/76/21 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року                     місто Бахмут        
Суддя судової палати з розгляду  кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Ковалюмнус Е.Л., при секретарі                      Дулуній А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Дзержинського міського суду Донецької області від 13 січня 2021 року, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Солоководне Розівського району Запорізької області, командира взводу військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , 

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого                      ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 215 (двісті п`ятнадцять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3655,00 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) гривень, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно до постанови судді Дзержинського міського суду Донецької області від                     13 січня 2021 року військовослужбовець ОСОБА_1 18 грудня 2020 року вчинив адміністративне правопорушення в умовах особливого періоду, а саме: близько 20-00 год., знаходячись в розташуванні підрозділу військової частини НОМЕР_1 в м. Торецьк Донецької області, виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Зазначеною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 215 (двісті п`ятнадцять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3655,00 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) гривень.
На вказану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Дзержинського міського суду Донецької області від 13 січня 2021 року скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Вважає постанову суду незаконною, оскільки розгляд справи проведено без його участі, будь-яких повісток про виклик до суду він не отримував, що є грубим порушенням його прав та їх незаконним обмеженням.
Із зазначенням у постанові про те, що він до судового засідання не з`явився та надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності не згоден, оскільки ніяких заяв особисто не подавав і не просив суд розглянути справу без його участі. Просив суд надати час для підготовки та залучення адвоката, оскільки як учасник бойових дій має право на отримання адвоката від держави, проте адвокат йому не був призначений.
Крім того, вважає, що правопорушення, відповідність за яке передбачена                         ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, він не вчиняв та його було притягнено до адміністративної відповідальності не в спосіб, передбачений КУпАП, що суперечить ст. 19 Конституції України.  
Також зазначає, що він не є військовослужбовцем і службу у в/ч НОМЕР_1 не проходить.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, у судове засідання не з`явився, заяви про відкладання  розгляду справи не надав.  
Заслухавши суддю – доповідача, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга  задоволенню не підлягає, у зв`язку із наступним.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, за викладених у постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом першої інстанції доказах. Суд першої інстанції при розгляді зазначеної справи дав належну правову оцінку діям ОСОБА_1 , з якою погоджується апеляційний суд.
З матеріалів справи вбачається, що суддя місцевого суду дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, зазначивши, що даний факт підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 3995 від 19.12.2020 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , висновком КНП «ЦМЛ м. Торецьк» від 18.12.2020 року.
Доводи апеляційної скарги щодо розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 та  неналежне його повідомлення про час та дату розгляду справи, не є слушними та спростовується матеріалами справи, а саме розпискою про те, що ОСОБА_4 отримав судову повістку на 13.01.2021 року о 09-00 год., про що є особистий його підпис (а.с. 13). 
Крім того, із заяви та клопотання ОСОБА_1 , які написані ним власноруч, вбачається, що він просить суд розглянути справу без його участі, оскільки до суду з`явитися не має можливості з причини виконання обов`язків військової служби на лінії зіткнення, з матеріалами справи ознайомлений, вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнає (а.с. 14,15).
Будь-які інші письмові заяви ОСОБА_1 , у тому числі щодо надання часу для підготовки та залучення адвоката в суді першої інстанції, в матеріалах справи відсутні.
В апеляційної скарзі ОСОБА_1 , зазначаючи про те, що він ніяких заяв про розгляд справи без його участі не надавав, між тим, не ставить питання про те, що вони надані іншою особою та що вони написані не його почерком або про можливість проведення почеркознавчої експертизи. Сам він з цього приводу також нікуди не звертався.       
Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладання розгляду справи.
Оскільки ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, порушень ст. 268 КУпАП судом першої інстанції апеляційний суд не вбачає. 
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не є військовослужбовцем, не є слушними, оскільки спростовується наступними матеріалами справи – копією військового квітка серії НОМЕР_2 (а.с. 4), витягом з наказу № 115 від 31.05.2019 року, згідно якого старшого прапорщика ОСОБА_1 з 01.06.2019 року призначено на посаду командира взводу технічного забезпечення роти матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 (а.с. 9), витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14.12.2020 року № 247, згідно якого з 13.12.2020 року вважати ОСОБА_1 таким, що відбув у відрядження до пункту тимчасової дислокації (м. Торецьк) з метою участі та виконання службових завдань на лінії бойового зіткнення   на глибину ротних та взводних опорних пунктів першого ешелону оборони Об`єднаних Сил (а.с. 10), службовою характеристикою на старшого прапорщика ОСОБА_1 , згідно якої останній займає посаду командиру взводу технічного забезпечення роти матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 (а.с. 8).               
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв інкриміноване йому адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, також не є обґрунтованими.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ДНК-2 № 3995 від 19.12.2020 року старший прапорщик ОСОБА_1 18 грудня 2020 року близько 20-00 год., військовослужбовець військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 в                   м. Торецьк, Донецької області (в районі проведення операції об`єднаних сил на території Донецької та Луганської областей), в умовах особливого періоду, виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані, і в такому стані був виявлений представниками командування підрозділу військової частини, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП (а.с.1). 
  З письмових пояснень ОСОБА_1 у зазначеному протоколі вбачається, що останній ознайомився зі змістом протоколу, свою вину не визнає, відмовився проходити тест на стан алкогольного сп`яніння так як вживає постійно три рази на добу по 20 гр. настоянки від гіпертонії на спиртовій основі, яку призначив сімейний лікар за місцем проживання (а.с.1). 
  Згідно висновку КНП «ЦМЛ» м. Торецьк від 18.12.2020 року за результатами медичного огляду ОСОБА_1 встановлено, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, який від підпису відмовився (а.с. 7).   
Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, є суспільні відносини у сфері військової дисципліни, належне несення військової служби. 
Об`єктивна сторона правопорушення виражається в умисних діях – вживання пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв, а також виконання службових обов`язків у нетверезому стані.   
Кваліфікуючі ознаки – вчинення правопорушення в умовах особливого періоду.  
Згідно ЗУ «Про оборону України», ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.     
Верховний Суд, забезпечуючи єдність правозастосовної практики, висловив думку про дотримання правової позиції, згідно з якою особливий період в Україні діє (постанови у справі 205/1993/17-ц від 25.04.2018 року, №131/1449/16-ц від 14.02.2018 року та інші).
Таким чином, оскільки Верховним Судом сформована правова позиція в зазначених вище рішеннях, щодо тривалості особливого періоду та його дії на теперішній час, з огляду на положення ч. 1 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», слід констатувати, що в Україні діє особливий період.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.    
Стаття 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, передбачає, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби        
Таким чином, сукупність всіх доказів свідчить про те, що військовослужбовець ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані в умовах особливого періоду та в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. 
Апеляційним судом ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи на 09.02.2021 року об 11-00 год.
Від ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення розгляду справи на два тижні, оскільки він звернувся за правовою допомогою до Маріупольського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги та його захиснику необхідний час для підготовки захисту. Апеляційний суд задовольнив зазначене клопотання, відклав розгляд справи на 22.02.2021 року на 13-00 год., про що належним чином повідомив                   ОСОБА_1 , але останній, не з`явився до апеляційного суду, заяв про відкладання розгляду справи не надав. Також, ОСОБА_1 не надав клопотання про призначення йому захисника з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Донецькій та Запорізькій областях безоплатної вторинної правової допомоги. 
Таким чином, апеляційний суд вважає неявку ОСОБА_1 у судове засідання неповажною та вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, оскільки  особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 мав з`явитись до апеляційного суду та скористатися своїм правом дати пояснення, подати докази та заявити клопотання.                    
Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Оскільки апеляційним судом під час розгляду справи неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права судом першої інстанції не встановлено, постанова Дзержинського міського суду Донецької області від 13 січня 2021 року підлягає залишенню без змін. 

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – залишити без задоволення. 
Постанову Дзержинського міського суду Донецької області від 13 січня 2021 року відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП – залишити без змін.
Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                            Е.Л. Ковалюмнус