УХВАЛА

04 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 400/750/20
адміністративне провадження № К/9901/6595/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Шевцової Н.В.,
суддів: Мацедонської В.Е., Уханенка С.А.
перевірив касаційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року у справі №     400/750/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Миколаївській області, Державної фіскальної служби України про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області, Державної фіскальної служби України, у якому просив визнати протиправною бездіяльності щодо несвоєчасного виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року у справі № 400/853/19; стягнення середнього заробітку (грошового забезпечення) у розмірі 93116,04 грн за час затримки виконання рішення суду.
03 липня 2020 року рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду позов задоволено частково.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу.
11 лютого 2021 року ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03  липня 2020 року на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України.
На зазначену ухвалу суду апеляційної інстанції Головне управління ДФС у Миколаївській області подало касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 26 лютого 2021 року.
Частиною третьою статті 328 КАС України встановлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду виходить з такого.
Згідно з частиною першою статті 121 КАС суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Відповідно до частини першої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Згідно з частиною другою статті 295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Частиною третьою статті 295 КАС України встановлено, що строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Суд апеляційної інстанції установив, що 15 серпня 2020 року Головне управління ДФС у Миколаївській області подало апеляційну скаргу на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 липня 2020 року.
20 серпня 2020 року ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від вказана апеляційна скарга залишена без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме надання оригіналу платіжного доручення про сплату судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1 420, 82 грн протягом 10 днів з моменту отримання даної ухвали.
14 вересня 2020 року ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 липня 2020 року повернуто.
04 січня 2021 року на адресу Одеського окружного адміністративного суду повторно надійшла апеляційна скарга, подана Головним управлінням ДФС у Миколаївській області, разом із клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, вказуючи, що управління вчиняла всі необхідні дії для своєчасної сплати судового збору.
22 січня 2021 року ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду відмовлено у задоволенні клопотання скаржника, вказана апеляційна скарга залишена без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме подачі заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням обґрунтованих підстав протягом 10 днів з моменту отримання вказаної ухвали.
На виконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху, 02 лютого 2021 року відповідачем подано клопотання про поновлення строку, обґрунтоване тими самими підстави, що й раніше подане клопотання, у задоволенні якого відмовлено ухвалою суду.
11 лютого 2021 року ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 липня 2020 року на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України.
Приймаючи оскаржувану ухвалу від 11 лютого 2021 року про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції зазначив, що доводи скаржника, наведені на обґрунтування підстав для поновлення строку, не можуть бути оцінені як об`єктивна перешкода для вчинення процесуальної дії у заздалегідь встановлений судом строк, та відповідно, підставою для поновлення зазначеного строку. 
Судом апеляційної інстанції також вказано, що заявником до клопотання не надано жодних належних доказів, що ним вчинялись будь-які дії, направлені на отримання відповідного фінансування у встановлений статтею 295 КАС України процесуальний строк.
Також, колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду дійшла висновку, що у скаржника було достатньо часу на сплату судового збору, однак останній не усунув недоліки протягом значного терміну.
В обґрунтування касаційної скарги відповідач зазначає, що ним систематично вживалися заходи з метою отримання коштів для сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
Таким чином, зазначені доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судами, що виключає можливість перегляду судових рішень з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.
Суд зазначає, що поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.
Не заперечуючи проти права на повторне звернення з апеляційної скаргою після її повернення, колегія суддів Верховного Суду вважає, що таке право не є абсолютним. Це обґрунтовується змістом частини восьмої статті 169 КАС України, відповідно до якої скаржник має право на повторне звернення з апеляційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки апеляційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги і таке звернення відбувається без зайвих зволікань. Також скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої апеляційної скарги відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.
Також Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі "Перес де Рада Каванілес проти Іспанії" зазначає, що право на доступ до суду, не є абсолютним; воно підлягає обмеженням, дозволеним за змістом, зокрема, коли умови прийнятності скарги визначені, оскільки за своєю природою вона потребує регулювання з боку держави, яка користується певною свободою розсуду в цьому відношенні.
Крім того суд касаційної інстанції звертає увагу, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не можуть бути підставою для реалізації суб`єктом владних повноважень права на апеляційне оскарження.
Отже, суд апеляційної інстанції в ухвалі від 11 лютого 2021 року дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для поновлення відповідачу строку на апеляційне оскарження та відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 299 КАС України визнав неповажними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження і відмовив у відкритті апеляційного провадження у справі.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Згідно з частиною другою статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Аналіз правових норм та обставин справи доводить про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження, оскільки правильне застосування судом апеляційної інстанції пункту 4 частини першої статті 299 КАС України при ухваленні оскаржуваного рішення є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо його застосування, а тому касаційна скарга відповідача є необґрунтованою.
На підставі викладеного, керуючись частиною третьою статті 328, пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України, Суд 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДФС у Миколаївській області на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року у справі № 400/750/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Миколаївській області, Державної фіскальної служби України про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                Н.В. Шевцова
Судді                                                                                                    В.Е. Мацедонська
 С.А. Уханенко