УХВАЛА

13 січня 2021 року 
м. Київ
справа № 380/4194/20
адміністративне провадження № К/9901/35126/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача - Радишевської  О.Р.,
суддів -Данилевич Н.А., Кашпур  О.В.,
перевіривши касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця Андрія Андрійовича на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року в справі №640/12334/19 за позовом приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця Андрія Андрійовича до  Виконавчого комітету Моршинської міської ради Львівської області про  визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць Андрій Андрійович (далі - приватний виконавець Пиць А.А.) звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Моршинської міської ради Львівської області, у якому просив:
- визнати протиправним дії щодо відмови у наданні копії технічного паспорта незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 ,  що належить ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 );
- зобов`язати надати копію технічного паспорта незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 ,  що належить ОСОБА_1 .
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15 липня 2020 року  позов задоволено:
- визнано протиправним дії Виконавчого комітету Моршинської міської ради Львівської області щодо відмови у наданні приватному виконавцю Пицю А.А. копії технічного паспорта незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 ,  що належить ОСОБА_1 ;
- зобов`язано Виконавчий комітет Моршинської міської ради Львівської області надати приватному виконавцю Пицю А.А. копію технічного паспорта незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 ,  що належить ОСОБА_1 ;
- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Моршинської міської ради Львівської області на користь приватного виконавця Пиця А.А. судові витрати у сумі 12102,00 грн. 
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 липня 2020 року скасовано, ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позову. 
Ухвалою Верховного Суду від 03 грудня 2020 року касаційну скаргу приватного виконавця Пиця А.А. на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року повернуто скаржнику. 
18 грудня 2020 року до Верховного Суду повторно надіслано касаційну скаргу приватного виконавця Пиця А.А. на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII.
Статтею 329 КАС України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів із дня його проголошення.
У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється із дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів із дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
З оскаржуваної постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року встановлено, що її прийнято у відкритому судовому засіданні, повний текст якої складеного 23 жовтня 2020 року. За таких обставин останнім днем строку на її касаційне оскарження є 23 листопада 2020 року (22 листопада 2020 року -  вихідний день)
Касаційну скаргу подано 18 грудня 2020 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.
У касаційній скарзі скаржник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження, обґрунтовуючи його наявністю права повторного звернення до суду у разі повернення касаційної скарги.
Відповідно до частини восьмої статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Оскільки касаційну скаргу скаржником уперше подано до Верховного Суду в межах строку, установленого статтею 329 КАС України, Суд уважає, що заява про поновлення строку на касаційне оскарження підлягає задоволенню.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Частиною шостою статті 12 КАС України регламентовано перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності, зокрема, інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 КАС України), а також через складність та інші обставини (частина третя статті 12 КАС України).
Аналіз зазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмета доказування, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, а також крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.
Статтею 257 КАС України визначено перелік справ, що розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження. Такими справами є: справи незначної складності, а також будь-які інші, за винятком тих, що зазначені у частині четвертій цієї статті, а саме: щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).
У цій справі суд першої інстанції, урахувавши вимоги статті 257 КАС України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Відповідно до частин першої, четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у  частині першій  цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених  частинами другою  і  третьою статті 353 цього Кодексу.
У касаційній скарзі скаржник зазначає таке: «касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики щодо надання державним органом на вимогу приватного виконавця інформації щодо примусового виконання судового рішення; справа має виняткове значення для нього, оскільки є неможливим виконання судового рішення, яке набрало законної сили; підставою касаційного оскарження судового рішення  є відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах».
Суд відхиляє такі доводи, оскільки вони зводяться до тлумачення норм матеріального права, переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судом апеляційної інстанції, що виключає можливість його перегляду з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.
Також скаржником не конкретизовано щодо яких норм відсутній висновок Верховного Суду. Лише посилання на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, за відсутності мотивованих аргументів неправильного застосування певної норми   права, не є підставою для відкриття касаційного провадження.
Оскільки скаржник, оскаржуючи судове рішення у справі,  розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, не вказав випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки наявності підстав касаційного оскарження цих рішень, встановлених пунктами 1, 2, 3, 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 248, 328, 329, 333 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Задовольнити заяву приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця Андрія Андрійовича про поновлення строку на касаційне оскарження та поновити цей строк.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця Андрія Андрійовича на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року в справі №640/12334/19.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                      О.Р. Радишевська
Судді:                                                                                          Н.А. Данилевич 
                                                                                                      О.В. Кашпур