Ухвала
22 лютого 2021 року
м. Київ
справа № 469/562/18
провадження № 61-2529ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., 
Коротуна В. М.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 28 вересня 
2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 19 січня 
2021 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2018 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору 
№ б/н від 02 липня 2012 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 
4 300,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків а користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним договором з кінцевим терміном, що відповідає строку дії картки.
Зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами банківських послуг, а також Тарифами становлять між ним та Банком договір про надання банківських послуг.
У зв`язку з невиконанням умов договору, станом на 18 квітня 2018 року утворилась заборгованість у розмірі 79 107,33 грн, з яких: 4 197,87 грн - заборгованість за тілом кредиту; заборгованість по процентам за користування кредитом - 66 671,10 грн; заборгованість за пенею/комісією - 3 995,15 грн; штраф фіксована частина - 500,00 грн; штраф (процентна складова) - 3 743,21 грн.
Враховуючи вищенаведене, позивач просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 02 липня 2012 року у розмірі 79 107,33 грн та 1 762,00 грн судових витрат.
Рішенням Березанського районного суду Миколаївської області 
від 28 вересня 2020 року позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 03 липня 2012 року, яка складається з фактично отриманих і неповернутих кредитних коштів в сумі 2 554,36 грн.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
Не погоджуючись з судовим рішенням,  ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 19 січня 2021 року апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Рішення Березанського районного суду Миколаївської області 
від 28 вересня 2020 року залишено без змін.
У лютому 2021 року  ОСОБА_1 звернувся через засоби поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 28 вересня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 19 січня 2021 року.
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.
Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України  однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - 
на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень 
та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах 
та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених 
у цій же статті ЦПК України. 
Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом 
на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).  
Предметом позову у цій справі є стягнення кредитної заборгованості у розмірі 79 107,33 грн, що станом на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270, 00 грн х 100 = 227 000, 00 грн).
Отже, зазначена справа є малозначною в силу вимог закону.
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; 
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Касаційна скарга не містить посилань на наявність обставин, які передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі або у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягає касаційному оскарженню.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням наведеного, оскільки  ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 28 вересня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 19 січня 2021 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає. 
 
Судді:	М. Є. Червинська      С. Ю. Бурлаков     В. М. Коротун