Ухвала
10 березня 2021 року
м. Київ 
справа № 219/4817/19
провадження № 61-3492ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «АІСЕ Україна» на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22 червня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 17 лютого 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «АІСЕ Україна», товариства 
з обмеженою відповідальністю «Дженерал Авто Груп» про припинення договору застави, угоди, зняття заборони на відчуження та здійснення державної реєстрації припинення обтяження,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області 
від 22 червня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Припинено угоду № 218486 від 01 березня 2009 року, укладену між 
ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «АІСЕ Україна» (далі - ТОВ «АІСЕ УКраїна») щодо придбання транспортного засобу CHEVROLET Captiva, номер кузову № НОМЕР_1 , № двигуна НОМЕР_2 , сірого кольору, державний номер НОМЕР_3 , 2010 року випуску.
Припинено обтяження, яке зареєстровано на підставі договору застави, посвідченого 24 березня 2011 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Задорожним О. С. та зареєстрованого 
у реєстрі за № 1094: про заборону відчужувати транспортний засіб CHEVROLET Captiva, номер кузову № НОМЕР_1 , № двигуна НОМЕР_2 , сірого кольору, державний номер НОМЕР_3 , 2010 року випуску, обтяжувач: ПАТ «АІСЕ Україна», боржник: ОСОБА_1 ; розмір основного зобов`язання: 322 785,00 грн; строк виконання зобов`язання: 31.07.2017; термін дії: 21 лютого 2024 року; дата та час реєстрації: 21 лютого 2019 року 12:50:53 за № 17314301; реєстратор: Кондратюк Н. С., Філія міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи», Київська область.
Вилучено з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про обтяження транспортного засобу CHEVROLET Captiva, номер кузову 
№ НОМЕР_1 , № двигуна НОМЕР_2 , сірого кольору, державний номер НОМЕР_3 , 2010 року випуску, реєстраційний номер обтяження 17314301 , дата та час реєстрації: 21 лютого  2019 року 12:50:53, реєстратор: Кондратюк Н. С. , Філія міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи», Київська область.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
 
Постановою Донецького апеляційного суду від 17 лютого 2021 року   апеляційну скаргу ТОВ «АІСЕ Україна» задоволено частково, рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22 червня 
2020 року у частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «АІСЕ Україна» про припинення угоди № 218486 від 01 березня 2009 року, укладеної між ОСОБА_1 та ТОВ «АІСЕ Україна» щодо придбання транспортного засобу CHEVROLET Captiva, № двигуна НОМЕР_2 , сірого кольору, державний номер НОМЕР_3 , скасовано.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «АІСЕ Україна» про припинення угоди № 218486 від 01 березня 2009 року, укладеної між ОСОБА_1 та ТОВ «АІСЕ Україна» щодо придбання транспортного засобу CHEVROLET Captiva, 
№ двигуна НОМЕР_2 , сірого кольору, державний номер НОМЕР_3 , задоволено частково.
Визнано зобов`язання за угодою № 218486 від 01 березня 2009 року, укладеною між ОСОБА_1 та ТОВ «АІСЕ Україна» щодо придбання транспортного засобу CHEVROLET Captiva, № двигуна НОМЕР_2 , сірого кольору, державний номер НОМЕР_3 , припиненими.
У іншій частині рішення суду залишено без змін.. 
 
02 березня 2021 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку направлена касаційна скарга ТОВ «АІСЕ Україна» на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22 червня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 17 лютого 2021 року (надійшла до суду 05 березня 2021 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження 
з огляду на наступне.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження 
в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення 
від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що                    у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права 
у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Касаційна скарга ТОВ «АІСЕ Україна» не відповідає зазначеним вище вимогам закону. 
Так, у касаційній скарзі заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанційнорм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.
За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи. 
Також у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі .
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України              від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 
01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. 
ОСОБА_1 звернувся до суду  з позовом у травні 2019 року та заявляв чотири позовні вимоги немайнового характеру.
Станом на 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 921,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становило 768,40 грн).
Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
Отже, ТОА «АІСЕ Україна» необхідно сплатити судовий збір у розмірі 6 147,20 грн ((768,40*4)*200%=6 147,20 грн).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду 
у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК 
у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055»).
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату. 
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «АІСЕ Україна» на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області 
від 22 червня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду 
від 17 лютого 2021 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали до 09 квітня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                  Г. В. Коломієць