ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

11 лютого 2021 року                                                                        м.Суми
                                                               Справа №591/5031/16-ц 
                                                               Номер провадження 22-з/816/15/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),
суддів -          Криворотенка В. І. ,  Собини О. І. 
з участю секретаря судового засідання – Чуприни В.І.,
сторони:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідачі – ОСОБА_2 , приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Бирченко Лариса Леонідівна, ОСОБА_3 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного судув порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Бирченко Лариси Леонідівни, ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Сумської міської ради про визнання довіреності та договору недійсними, 

В С Т А Н О В И В:
Зарічний районний суд м. Суми рішенням від 07 травня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовив за необґрунтованістю. Скасував заходи забезпечення позову, вжиті відповідно до ухвали Зарічного районного суду м. Суми від 27 вересня 2016 року, згідно з якою накладено заборону на вчинення дій (правочинів) щодо відчуження двокімнатної квартири загальною площею 50,7 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Апеляційний суд Сумської області постановою від 29 листопада 2018 року рішення Зарічного районного суду м. Суми від 07 травня 2018 року скасував в частині мотивів відмови у позові.
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду постановою від 07 жовтня 2020 року постанову Сумського апеляційного суду від 29 листопада 2018 року скасував, справу направив на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Сумський апеляційний суд постановою від 14 січня 2021 року скасував рішення Зарічного районного суду м. Суми від 07 травня 2018 року та ухвалив нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнив. 
Визнав недійсною довіреність від 01 листопада 2005 року, посвідчену приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бирченко Л.Л. за реєстраційним
№ Д-780, від імені ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_5 . 
Визнав недійсним договір купівлі-продажу від 02 листопада 2005 року двокімнатної квартири, загальною площею 50,70 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бирченко Л.Л. 02 листопада 2005 року та зареєстрованим у реєстрі за № 1612, укладений між ОСОБА_1 , від імені якого згідно з довіреністю від 01 листопада 2005 року діяла ОСОБА_5 та ОСОБА_2 
19 січня 2021 року до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на його користь судові витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу на загальну суму 10913 грн 03 коп. в солідарному порядку.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та його представника - адвоката Муйдінова Р.М., представників приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Бирченко Л.Л. – Бирченка Ю.В. та адвоката Шевченка С.В., ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява  ОСОБА_1  підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У відповідності до приписів ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається з матеріалів справи за подання позовної заяви ОСОБА_1 було сплачено судовий збір в сумі 1275 грн (а. с. 2, Т. 1), за подання апеляційної скарги – судовий збір в сумі 1920 грн (а. с. 143, Т. 2) та за подання касаційної скарги – судовий збір в сумі 2204 грн 80 коп. (а. с. 109, Т. 3). Всього витрати по сплаті судового збору склали 5399 грн 80 коп. (1275 + 1920 + 2204,80).
Враховуючи, що постановою Сумського апеляційного суду від 14 січня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено, залишилося невирішеним питання щодо розподілу судових витрат по сплаті судового збору.
Таким чином, відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог до кожного з відповідачів за результатами розгляду справи по суті, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 1799 грн 94 коп., а з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 – 3599 грн 86 коп.
       Заява ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідачів понесених ним витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.        
Відповідно до ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком сплаченого нею судового збору. 
Частина 1 ст. 246 ЦПК України передбачає, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
До заяви про ухвалення додаткового рішення позивач надав договір у цивільній справі з адвокатом Сукач Л.С. для апеляційного та касаційного оскарження рішення в даній справі, який було укладено 08 жовтня 2018 року, квитанцію про оплату послуг адвоката в сумі 1000 грн; квитанцію № 11 від 26 грудня 2018 року про отримання адвокатом гонорару в сумі 1500 грн за подання касаційної скарги; договір у цивільній справі з адвокатом Сукач Л.С. від 12 листопада 2020 року про надання правничої допомоги у Сумському апеляційному суді та квитанцію № 14 від 12 листопада 2020 року про отримання адвокатом гонорару у сумі 2000 грн. У квитанції № 10 від 28 листопада 2018 року розмір отриманого адвокатом Сукач Л.С. гонорару взагалі не вказано. 
Разом з поданими ОСОБА_1 апеляційною та касаційною скаргами відповідно до вимог ст. 134 ЦПК України попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на правничу допомогу, які він поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи апеляційним та касаційним судом, позивач не подавав, хоча правнича допомога вже надавалась йому адвокатом Сукач Л.С. на підставі ордеру від 15.05.2018 року (а. с. 149 Т. 2).
Тобто з матеріалів справи вбачається, що попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на правничу допомогу позивач суду не подавав, як і не заявляв в апеляційному суді до закінчення судових дебатів про вирішення питання про відшкодування вказаних витрат після ухвалення судового рішення за наслідками апеляційного перегляду справи, хоча докази надання йому правничої допомоги вже існували. Поважних причин, з яких він не міг подати докази понесених витрат на правничу допомогу суду апеляційної інстанції до закінчення розгляду справи, ОСОБА_1 в заяві про ухвалення додаткового рішення не зазначив. 
Отже, виходячи з викладеного колегія суддів вважає за необхідне відмовити у відшкодуванні позивачу судових витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст.ст. 133; 134; 137; 141; 246; 270; 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1799 гривень 94 копійки.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3599 гривень 86 копійок.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 11 лютого 2021 року.

Головуючий :                                                 Т.А. Левченко 

Судді:                                                                 В.І. Криворотенко 

                                                                        О.І. Собина