ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

10 лютого 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/1555/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Божко Л.А. (доповідач),
                               суддів:  Дурасової Ю.В., Лукманової О.М.,     
за участю секретаря судового засідання Новошицької О.О. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро  апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Куща Дмитра Сергійовича  на  рішення Дніпропетровського   окружного адміністративного суду від 15.05.2020 р. (суддя Лозицька І.О.)  по справі за позовом ОСОБА_1  до Головного Управління Національної гвардії України, Військової частини   НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі та виплату грошового забезпечення за час вимушеного прогулу

в с т а н о в и В:

10.02.2020 р. ОСОБА_1  звернувся  до Дніпропетровського   окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, що в подальшому уточнював,  до Головного Управління Національної гвардії України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі та виплату грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, де просив визнати протиправним та скасувати наказ командувача Національної гвардії України від 20.11.2019 р. № 622(зі змінами від 13.01.2020 р. № 20) в частині накладення на начальника варти взводу начальників варт військової частини НОМЕР_1 Центрального оперативно – територіального об`єднання прапорщика ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді позбавлення військового звання прапорщик із звільненням з військової служби в запас; визнати протиправним та скасувати наказ командувача Національної гвардії України від 20.02.20210 р. № 33о/с в частині звільнення                     ОСОБА_1 з військової служби у запас в зв`язку із позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку без права носіння військової форми одягу; визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 Центрального оперативного територіального об`єднання Національної гвардії України (по стройовій частині) від 25.02.2020 р. № 46 в частині позбавлення ОСОБА_1 військового звання, припинення (розірвання) контракту про проходження громадянами військової  служби в Національній гвардії України та виключення зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення; поновити ОСОБА_1 на військовій службі в Національній гвардії України на посаді начальника варти взводу начальників варт військової частини НОМЕР_1 Центрального оперативного – територіального об`єднання та у військовому званні «прапорщик» і виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 25.02.2020 р. до дня фактичного поновлення на військовій службі в Національній  гвардії України. 
Ухвалою  Дніпропетровського   окружного адміністративного суду від 04.03.2020 р.  залучено до участі в адміністративній справі в якості другого відповідача – військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України.
Рішенням Дніпропетровського   окружного адміністративного суду від 15.05.2020 р.   в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Рішення суду мотивоване тим, що позивач не довів позовні вимоги, а відповідачі, заперечуючи проти позову, довели, що діяли в межах встановлених законодавством при прийнятті оскаржуваних наказів, що підтверджено доказами, перевіреними під час розгляду справи, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Не погодившись з прийнятим рішенням, представник позивача  подав апеляційну скаргу, де просив скасувати рішення суду, прийняти нову постанову, де задовольнити позовні вимоги.
Апеляційна скарга мотивована  тим, що  суд першої інстанції виклав зміст доповідної записки від 11.11.2019 р. та вказав, що викладені в записці обставини позивачем не спростовані, але суд не взяв до уваги, що ГУ Національної гвардії України не надало жодних доказів про ознайомлення ОСОБА_1 зі змістом доповідної записки та щодо змісту письмових пояснень   ОСОБА_1 про подію, що відбулася 25.10.2019 р.
На апеляційну скаргу  позивача В/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України та ГУ Національної гвардії України  надали відзиви, де просили рішення суду залишити в силі.
В судовому  засіданні апеляційної інстанції позивач та його представник просили задовольнити апеляційну скаргу, представники відповідачів проти задоволення апеляційної скарги заперечувати.
Дослідивши матеріали справи та докази по справі, вислухавши пояснення сторін, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про  залишення без задоволення апеляційної скарги в зв`язку з наступним.
З матеріалів справи вбачається, що   в період з  22.12.2017 р. по 20.11.2019 р. позивач  проходив військову службу за контрактом на посаді начальника варти взводу начальників варт 14 окремого батальйону (в/ч НОМЕР_1 ) Центрального ОТО у військовому званні «прапорщик».  
Відповідно Інструкції начальнику особливої варти, затвердженої 04.02.2019 р. командиром військової частини НОМЕР_1 підполковником   ОСОБА_2 , «начальник варти призначається з числа офіцерів, а також прапорщиків, які пройшли зборову підготовку та відданні наказом по частині: 
Він відповідає за: точне і своєчасне виконання вартою поставленої задачі і правильне несення служби; бойову готовність варти; недопущення втечі засуджених та порушення режиму конвоювання; дотримання законності особливим складом варти; стан військової дисципліни  і порядок у варті.
 Він повинен:  знати інструкцію начальника варти та обов`язки всіх посадових осіб варти, отриману задачу і порядок її виконання, характеристику маршруту та обмінних пунктів;  вимагати від особливого складу знання й неухильне виконання своїх обов`язків, високої пильності і дисципліни;…контролювати несення служби особовим складом варти і стежити за справність інженерно – технічних засобів; …особисто проводити виховну та психологічну роботу з особливим складом варти, підводити підсумки та виставляти оцінки за несення служби кожній посадовій особі варти особисто… .
Він має право:… проводити обшук засуджених;
Перед відбуттям із частини:…прибути до командира частини (його заступника) на інструктаж і уяснити спосіб виконання бойової задачі в конкретних обставинах; представити на інструктаж заняття особливий склад варти….
При прийнятті засуджених в СІЗО:…особисто прийняти та обшукати  засуджених; …виявлені у засуджених під час обшуку гроші та заборонені предмети вартою вилучаються і в присутності власника здаються адміністрації органу відправника, яка видає засудженому квитанцію… .
На шляху слідування:…своєчасно проводити виведення засуджених в туалет і забезпечення їх питною водою (вивід засуджених в туалет здійснювати особисто);…» .
Таким чином, судом встановлено, що позивач, як начальник особливої варти згідно даної Інструкції  відповідає, зокрема,  за точне і своєчасне виконання вартою поставленої задачі та правильне несення служби, та за вимогами Інструкції має право вимагати від особливого складу знання й неухильне виконання своїх обов`язків, та дисципліни, контролювати несення служби особовим складом варти, для чого  особисто проводити виховну та психологічну роботу з особливим складом варти, підводити підсумки та виставляти оцінки за несення служби кожній посадовій особі варти особисто. 
Крім того, відповідно даної Інструкції, позивач, як начальник особливої варти при прийнятті засуджених в СІЗО  зобов`язаний особисто прийняти та обшукати  засуджених, а виявлені у засуджених під час обшуку гроші та заборонені предмети  - вилучити, та на шляху слідування – зобов`язаний  особисто своєчасно проводити виведення засуджених в туалет.
Згідно донесення із Центрального ТЦУ НГУ (в/ч НОМЕР_1 ) від 26.10.2019 р. № 6/12-2079 встановлено, що 25.10.2019 р. близько 21.30 під час конвоювання в плановій залізничній варті за маршрутом №18 «Дніпро –Кривий Ріг», отримав вогнепальне поранення зліва в під пахвову ділянку солдат строкової служби ОСОБА_3 із саморобного вогнепального пристрою травматичної дії від засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_4 .  Діями особового складу варти потерпілому надано першу медичну допомогу, але                ОСОБА_3 , 1998 р. народження, в результаті отримання вогнепального поранення помер, та   в 22.50  працівниками бригади інтенсивної терапії карети швидкої медичної допомоги реанімаційних заходів констатовано смерть військовослужбовця ОСОБА_3 . 
Відповідно доповідної записки № 2/751 від 11.11.2019 р. встановлено, що  групою офіцерів проведено вивчення обставин, що призвели до загибелі стрільця 2 відділення 1 взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 Центрального ОТО солдата ОСОБА_3 та з`ясовано, що 25.10.2019 р. біля  21.30 під час  виконання завдання особливою вартою  від військової частини НОМЕР_1 Центрально – оперативного об`єднання, за маршрутом «СІЗО м. Дніпро – СІЗО м. Запоріжжя», яка слідувала спільно з плановою залізничною вартою за маршрутом №18 «Дніпро – Кривий Ріг», під час виведення засудженого до  туалету, скоєно озброєний           напад на особливий склад варти із застосуванням пістолета Carrera RS34. 
За інформацією, отриманою при опитуванні з використанням поліграфа встановлено, що :
25.10.2019 р. по прибуттю на станцію КДП станції Запоріжжя плановою залізничною вартою здійснено обмін з зустрічною вартою військової частини НОМЕР_2 Південного ОТО (здано 5 осіб, прийнято 24 особи). За інформацією з відеозаписів СІЗО варта перебувала на території лише 23 хвилини, що свідчить  про проведення не якісного обшуку засуджених (у спецконтингенту було 6 великих сумок та скатки з матрацами). Особовий склад варти не звернув увагу на підозрілу металеву банку великого розміру, хоча повинен був на час слідування вилучити та передати її в СІЗО м. Дніпра. 
За ч.2 ст. 367 КК України (службова недбалість, що спричинила тяжкі наслідки) Державним бюро розслідувань відносно працівників Запорізького СІЗО порушена кримінальна справа.
За попередніми висновками слідчих пістолет Carrera RS34, фальшивий паспорт на інше прізвище, спеціальний ключ від вагону, гроші засуджений до ДПВ ОСОБА_4 отримав під час перебування в Запорізькому  СІЗО, що свідчить про підготовку до втечі.
Після відправлення варт зі станції Запоріжжя начальники планової залізничної варти ст. прапорщик ОСОБА_5 та особливої варти прапорщик ОСОБА_1 знаходилися в купе начальників варт, спали і особливим складом не керували, а  помічник начальника планової залізничної варти ст. солдат ОСОБА_6 без дозволу начальника варти організував виведення засуджених до туалету, для чого залучив вартового цієї ж варти солдата ОСОБА_3 . 
Вивівши частину засуджених, які перебували під охороною планової залізничної варти, припинили вивід та за проханням двох засуджених до ДПВ  розпочали їх виведення до туалету, при цьому  встановлено, що військовослужбовці грубо порушили вимоги керівних документів: ст. ст. 379 (конвоювання осіб у спеціальному автомобілі до місця посадки у спеціальний вагон (літак), а також до місця позбавлення волі в пункті призначення (пересадки) провадиться особисто начальником і, як правило, під контролем офіцера частини), 380 (особливій варті категорично  забороняється передавати конвойованих під охорону плановим і наскрізним вартам.  Дозволяється здавати  їх в  слідчі  ізолятори    для 

тимчасового тримання у пунктах пересадки варти),382 (відчиняє (зачиняє) двері камер (приміщень) транспортних засобів, в яких конвоюють засуджених, виводить їх до туалету особисто начальник варти) Статуту бойової служби  та план охорони.
По закінченню виводу до туалету засуджених планової залізничної варти, приблизно в 21.30 засуджений до ДПВ ОСОБА_4 , посилаючись на хворобливий стан почав вимагати негайного виведення його до туалету. Туалет перед заведенням засудженого не оглядався, що є грубим порушенням керівних документів та плану охорони. Вивід здійснювався помічником начальника особливої варти ст. солдатом ОСОБА_7 та планової залізничної варти ст. солдатом ОСОБА_6 , при цьому вартовий планової залізничної варти солдат ОСОБА_3 знаходився навпроти туалету для засуджених. Конвоювання здійснювалося в наручниках, які після заведення до туалету  були зняті. 
Зі слів помічника начальника особливої варти ст. солдата ОСОБА_7 засуджений                  ОСОБА_4 вийшов із туалету зі зброєю в руках та одразу здійснив один постріл в бік солдата ОСОБА_3 , в наслідок чого ОСОБА_3 отримав смертельне поранення в груди з лівої сторони (область серця).
Після пострілу помічник начальника особливої варти ст. солдат ОСОБА_7 здійснив удар лівою рукою по руці засудженого із пістолетом і вибив його, подавши команду «напад» здійснив декілька ударів правою рукою в обличчя засудженого ДПВ ОСОБА_4 та разом з помічником начальника планової залізничної варти ст. солдатом ОСОБА_6 знешкодили засудженого ДПВ ОСОБА_4 .
Почувши команду «напад», чатовий залізничної варти ст. солдат ОСОБА_8 продублював її голосом, висунувшись на допомогу в локалізацію засудженого з одночасним наказом чатовому особливої варти солдату ОСОБА_9 натиснути тривожну кнопку, що останній і зробив.
За сигналом «Напад» в коридор вагону прибули помічник начальника планової залізничної варти ст. солдат ОСОБА_10 та начальники варт ст. прапорщик ОСОБА_5 і прапорщик ОСОБА_1 .
Знешкодивши засудженого до ДПВ ОСОБА_4 , під час його обшуку виявили пістолет Carrera НОМЕР_3 , паспорт на ім`я іншого громадянина, ключі дверей вагону і дві шашки або скрутки паперу, які ОСОБА_1  викинув з вагону, оскільки засуджений сказав, що це саморобний вибуховий пристрій.
Відповідно дослідження з використанням поліграфу начальника варти прапорщика ОСОБА_1 за 04.06.2019 р., в останнього виявлено зловживання алкогольними напоями, позаслужбові зв`язки із засудженими.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 , як начальник особливої варти, при прийнятті засуджених в СІЗО,   всупереч Інструкції, не належним чином здійснив обшук засуджених,  оскільки не виявив у засуджених під час обшуку гроші,   та заборонені предмети, та не вилучив їх  і не звернув увагу на металеву банку засудженого серед інших предметів, та не вилучив її, а під час конвоювання засуджених до пункту прибуття, постійно знадячись в купе начальників варт, та, всупереч безпосереднім своїм посадовим обов`язкам, не контролював несення служби особовим складом варти  та  особисто  не  проводив виведення засуджених до туалету, що в сукупності  призвело до загибелі стрільця 2 відділення 1 взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3 .
Крім того, з  матеріалів справи вбачається, що у військовій частині  № НОМЕР_1 протягом                  2019 р.  зареєстрований один план охорони обвинувачених (підсудних), засуджених при конвоюванні особливою вартою військової частини  № НОМЕР_1 (обліковий №18 від 05.02.2019 р., затверджений  командиром військової частини №3054 04.02.2019 р. Позивач протягом 2019 р. неодноразово залучався начальником особливої варти, та отримував план охорони перед несенням служби з конвоювання в якості начальника особливої варти, при цьому відмітки   про ознайомлення на плані охорони не ставилися, але в службі документального забезпечення під час отримання плану охорони   в картці видачі справи  ставили підпис та дату отримання, а по закінченню виконання службових завдань, план охорони начальники варт повертали, про що ставилася відмітка в картці видачі справи.
Відповідно Положення про головний орган військового управління Національної гвардії України, затвердженого Указом Президента України  № 346/2014 від  28.03.2014 р. « 1. Головним органом військового управління Національної гвардії України є Головне управління Національної гвардії України…. 8. Начальником головного органу військового управління НГУ є командувач Національної гвардії України… . У разі неможливості виконання командувачем Національної гвардії України службових обов`язків (відрядження, хвороба, інші поважні причини) його обов`язки тимчасово виконує перший заступник командувача Національної гвардії України… .10. Командувач Національної гвардії України у межах повноважень видає накази, директиви, розпорядження та доручення, організовує і контролює їх виконання».
Судом встановлено, що підставою для складання групою офіцерів ГУ НГ України доповідної записки від 11.11.2019 р. було розпорядження т.в.о. командувача Національної гвардії України про з`ясування обставин загибелі військовослужбовця строкової військової служби військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України солдата   ОСОБА_3 , в зв`язку з чим було відряджено групу офіцерів ГУ НГ України, та про що видано наказ № 225 від 28.10.2019 р.
Так,  наказом командувача Національної гвардії України № 225 від 28.10.2019 р. (по стройовій частині)  відряджено групу офіцерів до військових частин НОМЕР_4 та НОМЕР_1 26.10.2019 р. для зя`сування обставин загибелі солдата ОСОБА_3 . 
З матеріалів справи вбачається, що наказом командувача Національної гвардії України                   №  622 від 20.11.2019 р. (із змінами, внесеними наказом командувача Національної гвардії України від 13.01.2020 № 20) «Про надзвичайну подію у військовій частині НОМЕР_1 Центрального оперативно – територіального об`єднання Національної гвардії України та покарання винних) встановлено, що 25.10.2019 р. близько 21.30 під час виконання завдання особливою вартою призначеною  віськовою частиною НОМЕР_1 Центрально – оперативного об`єднання, за маршрутом «СІЗО м. Дніпро – СІЗО м. Запоріжжя», яка слідувала спільно з плановою залізничною вартою за маршрутом №18 «Дніпро – Кривий Ріг», під час виведення засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_4 (ст. ст.  115, 121 , 187,296 КК України) до туалету, останній скоїв озброєний напад на особовий склад варти із застосуванням пістолета Carrera RS34. 
Під час відбиття нападу  вартовий планової залізничної варти солдат ОСОБА_3 , 1998 р. народження, отримав вогнепальне поранення, в результаті чого в 22.50 працівниками бригади інтенсивної терапії карети швидкої медичної допомоги реанімаційних заходів констатовано смерть військовослужбовця.
Згідно доповідної записки групи офіцерів ГУНГ України за результатами вивчення обставин, що призвели до загибелі військовослужбовця, основними причинами та умовами, що сприяли виникненню зазначеної надзвичайної події є:
послаблення контролю управління з конвоювання, екстрадиції та охорони управління з КЕОП) за службово – бойовою діяльністю військових частин (підрозділів) з питань підвищення надійності конвоювання та охорони підсудних;
відсутність контролю з боку Центрального територіального управління Національної гвардії України за діяльністю командирів і штабів щодо належної організації та несення служби з конвоювання;
недостатній та неефективний рівень контролю за організацією бойової служби з конвоювання, відсутність участі в плануванні та організації службово – бойової діяльності безпосередньо військової частини НОМЕР_1 Центрального територіального управління Національної гвардії України  за виконанням рішень військової ради НГ України, наказів та розпоряджень командувача НГ України та впровадження їх у практичну діяльність офіцерами управління Центрального територіального управління Національної гвардії України;
поверхневе керівництво службово – бойовою діяльністю підпорядкованих підрозділів, відсутність належного контролю з боку командування військової частини НОМЕР_1 Центрального територіального управління Національної гвардії України за практичним виконанням завдань з конвоювання на всіх етапах;
самоусунення від організації та контролю за виконання завдань з конвоювання управління військової частини НОМЕР_1 Центрального територіального управління Національної гвардії України;
невиконання командуваннями військової частини НОМЕР_1 Центрального територіального управління Національної гвардії України розпорядження командувача НГ України щодо порядку підготовки особового складу варт, проведення інструктажів та інстуктивних занять з плановими залізничними та особливими вартами;
низька якість підготовки начальників варт у військовій частині НОМЕР_1 Центрального територіального управління Національної гвардії України;
порушення вимог щодо порядку прийняття рішень командира роти про організацію бойової служби на добу, підбір та розстановку особового складу, а також підготовку особового складу;
порушення начальником особливої варти військової частини НОМЕР_1 Центрального територіального управління Національної гвардії України  вимог посадової інструкції начальника варти плану охорони, що призвело до ненадійної охорони засуджених, зриву бойової готовності  особливого складу варти, а також смерті військовослужбовця;
невідповідність психологічного забезпечення виконання службово – бойового завдань, пов`язаних із ризиком для життя, формальне ставлення до підбору військовослужбовців до складу варт з конвоювання в частині їх психологічної сумісності, а також психологічної стійкості до дій в екстремальних умовах. 
З  метою усунення причин і умов, що сприяли надзвичайній події, недопущення аналогічних випадків у подальшому, керуючись ст. ст. 84-88 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, наказано:
1.3. За порушення вимог  посадової інструкції начальника особливої варти плану охорони варти стосовно організації служби та виводу засуджених до туалету, суттєві прорахунки в організації службово – бойової діяльності особливої варти військової частини НОМЕР_1 Центрального територіального об`єднання, які призвели до  загибелі солдата ОСОБА_3 на начальника варти взводу начальників варт військової частини НОМЕР_1 Центрального опертивно - територіального об`єднання, прапорщика ОСОБА_1 накласти дисциплінарне стягнення у виді позбавлення військового звання прапорщик із звільненням з військової служби в запас.
Дисциплінарним статутом Збройних Сил України передбачено, що « 87. Дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. 
Як вбачається з матеріалів справи доповідна записка № 2/751, що стала підставою для прийняття оскаржуваного наказу командувача Національної гвардії України №  622 від 20.11.2019 р., направлена на адресу командувача Національної гвардії України  11.11.2019 р., тобто, за  дев`ять днів до даного наказу, строк для накладення дисциплінарного стягнення не пропущений.
Крім того, суд зазначає, що до  наказу №  622 від 20.11.2019 р. наказом командувача Національної гвардії України №20 від 13.01.2020 р. «Про внесення змін до наказу командувача Національної гвардії України» « в зв`язку з допущенням технічної помилки та з метою приведення наказу командувача Національної гвардії України від 20.11.2019 р. № 622, пункт 13 наказу командувача Національної гвардії України від 20.11.2019 р. № 622 «Про надзвичайну подію у військовій частині НОМЕР_1 Центрального оперативно – територіального об`єднання Національної гвардії України та покарання винних) після слів «військового звання» доповнено словами «прапорщик із звільненням  з військової служби у запас».
Статтею 62 Дисциплінарного Статуту передбачено, що «На прапорщиків (мічманів) можуть бути накладені такі стягнення: …ж) позбавлення військового звання прапорщик (мічман), старший прапорщик (старший мічман) із звільненням з військової служби у запас.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач правомірно усунув технічну  помилку в наказі № 622 від 20.11.2019 р., оскільки в первинній           його редакції не була  врахована  ст. 62 Дисциплінарного Статуту та не зазначено було  військове звання. 
Крім того, судом не приймається до уваги посилання позивача на виключення в подальшому з Дисциплінарного Статуту ст. 62 (внесення змін до наказу № 622 від 20.11.2019 р. наказом  №20 від 13.01.2020 р.),  оскільки станом на  час винесення оскаржуваного наказу № 622 від 20.11.2019 р.,  стаття 62 Статуту була чинною, позивач перебував   у військовому званні «прапорщик», який  відноситься до сержантського і старшинського складу, а тому  на нього  правомірно  накладене дисциплінарне стягнення  у виді позбавлення військового звання прапорщик  із звільненням з військової служби в запас.
Також судом встановлено, що 18.12.2019 р. за висновком старших командирів (начальників) підготовлено подання командувачеві Національної гвардії  України генерал – лейтенанту ОСОБА_11   з клопотаннями про звільнення з військової служби прапорщика ОСОБА_1 , начальника варти взводу начальників варт військової частини НОМЕР_1 Центрального ОТО.
З матеріалів справи слідує, що   прапорщик ОСОБА_1 від  підпису під час проведення бесід відмовився, скориставшись ст. 63 Конституції України.
05.02.2020 р. за висновком старших командирів (начальників) підготовлено подання командувачеві Національної гвардії  України генерал – лейтенанту Миколі Балану   з клопотаннями про позбавлення військового звання «прапорщик» та звільнення з військової служби прапорщика ОСОБА_1 , начальника варти взводу начальників варт військової частини НОМЕР_1 Центрального ОТО.
Згідно п. 77 Положення № 1153/2008 встановлено, що «Військовослужбовці можуть бути позбавлені військового звання у зв`язку із засудженням за вчинення злочину, а також у порядку дисциплінарного стягнення.
Про позбавлення військовослужбовців військового звання у порядку дисциплінарного стягнення посадові особи, яким надано таке право Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, видають відповідний наказ.
Військовослужбовці, позбавлені військового звання:…у порядку дисциплінарного стягнення - виключаються зі списків особового складу (крім військовослужбовців строкової військової служби) з дня підписання відповідного наказу, а якщо законодавством установлено строки здавання посади, - з дати затвердження акта про здавання і прийняття посади. Початком здавання посади є день, що настає за днем підписання наказу про позбавлення військового звання».
Статтею 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що « 5. Контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах: …2) під час дії особливого періоду (крім періодів з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації):…є) у зв`язку з позбавленням військового звання у дисциплінарному порядку;…».
Так, згідно наказу командувача Національної гвардії  України № 33 о/с «по особовому складу» від 20.02.2020 р.,  відповідно п. 77 Положення про проходження громадянами України військової служби у збройних силах України нижчепойменованого  військовослужбовця позбавлено військового звання та відповідно статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби у запас за підпунктом «Є» п. 2 частини 5 (в зв`язку з позбавленням звання у дисциплінарному порядку прапорщика ОСОБА_1 , начальника взводу начальників варт військової частини НОМЕР_1 Центрального оперативно – територіального об`єднання Національної гвардії України з направленням на військовий облік до Синельниківського РТЦК та СП Дніпропетровської області. Підстава: накази командувача Національної гвардії України від 20.11.2019 р. № 622 та від 13.01.2020 р. № 20, клопотання начальника Центрального територіального управління від 05.02.2020 р. № 6/22-236.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Центрального оперативно - територіального об`єднання Національної гвардії України (по стройовій частині) № 46 від 25.02.2020 р. позбавлено військового звання, припинено (розірвано) контракт про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України та виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення:
Начальника варти взводу начальників варт прапорщика ОСОБА_1 , звільненого відповідно до п.п. «Є» п. 2 ч.5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з військової служби наказом командувача Національної гвардії України по особовому складу від 20.02.202 р. № 33 о/с в запас у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку без права носіння військової форми одягу, 25.02.2020 р. та направлено на військовий облік до Синельниківського РТЦК та СП Дніпропетровської області.
Крім того, судом встановлено, що  Дисциплінарним статутом Збройних Сил України передбачається, що « 1.Військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. ...4. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів;…додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; …поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків;… 12. Заступники Міністра оборони України, командувачі видів Збройних Сил України користуються щодо підлеглих військовослужбовців дисциплінарною владою командувача військ оперативного командування… …45. У разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення. …83. На військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення».
Як вбачається з матеріалів справи, позивач, як військовослужбовець,  в порушення  Статуту, порушив військову дисципліну, а саме, не належним чином виконав посадові обов`язки начальника особливої варти,  внаслідок чого загинув військовослужбовець ОСОБА_3 . 
Також судом встановлено, що  за порушення  вимог посадової інструкції  начальника особливої варти плану охорони варти стосовно організації служби та виводу засуджених до туалету, суттєві прорахунки в організації службово – бойової діяльності особливої варти   на начальника вати взводу начальників варт  військової частини № НОМЕР_1    ОСОБА_1  накладено дисциплінарне стягнення. 
Дисциплінарним статутом Збройних Сил України передбачено, що « 84. Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
…86. Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення».
Відповідно  ст. 84 Статуту, судом встановлено, що прийняттю рішення командиром про накладення дисциплінарного стягнення може передувати, а не обов`язково передує  службове розслідування та як вбачається з матеріалів справи, Командувач Національної гвардії України з причинами та умовами, що сприяли виникненню надзвичайної події 25.10.2019 р. – ознайомився з доповідної записки групи офіцерів Головного управління Національної гвардії України, які вивчали обставини справи, що призвели до загибелі військовослужбовця ОСОБА_3 , а тому суд вважає, що спірні накази  командувача Національної гвардії України від 20.11.2019 р.  № 622(зі змінами від 13.01.2020 р. № 20) в частині накладення на начальника варти взводу начальників варт військової частини НОМЕР_1 Центрального оперативно – територіального об`єднання прапорщика ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді позбавлення військового звання прапорщика із звільненням з військової служби в запас та від 20.02.20210 р. № 33о/с в частині звільнення                     ОСОБА_1 з військової служби у запас в зв`язку із позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку без права носіння військової форми одягу, а також наказ  командира військової частини НОМЕР_1 Центрального оперативного територіального об`єднання Національної гвардії України (по стройовій частині) від 25.02.2020 р. № 46 в частині позбавлення ОСОБА_1 військового звання, припинення (розірвання) контракту про проходження громадянами військової  служби в Національній гвардії України та виключення зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення – є мотивованими,  правомірними, та прийнятими в межах наданих повноважень і підстави для їх скасування судом не встановлені. 
Приймаючи до уваги вищевикладене, суд апеляційної інстанції  погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки матеріалами справи повністю підтверджена правомірність і законність оскаржуваних наказів, а доводи позивача не спростовують висновків суду першої інстанції.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду – залишити  без змін.
Керуючись ст.ст. 315,316,321,322,325 КАС України, суд –

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Куща Дмитра Сергійовича   - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського   окружного адміністративного суду від 15.05.2020 р. – залишити без змін.
Постанова  суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до касаційного суду протягом тридцяти днів з дня викладення повного тексту постанови.
   
Головуючий - суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова