______ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД_____
Справа №766/20596/20 Головуючий в І інстанції: Валігурська Л.В.
Провадження №33/819/100/21 Доповідач: Радченко С.В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

 
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2021 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Херсонського апеляційного суду Радченко С.В., за участі: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , та його захисника адвоката Ігнатова Дмитра Івановича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Херсоні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 18 січня 2021 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 18 січня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 454 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду,  ОСОБА_1 27.11.2020 року о 06:00 годині в м. Херсоні по просп. Сенявіна керував транспортним засобом «Audi», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1ст.130 КУпАП. 
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати, провадження у справі закрити, посилаючись на її незаконність, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи.
Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 посилається на те, що копію постанови його представник отримав лише 29.01.2021 року.
Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КупАП, встановлена  адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.   
         Відповідно до п. 2.5 Правил водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
         Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 27 листопада 2020 року  ОСОБА_1 27.11.2020 року о 06:00 годині в м. Херсоні по просп. Сенявіна керував транспортним засобом «Audi», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння шкіри обличчя.. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1ст.130 КУпАП (а.с.6).
Протокол про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП  складено з дотриманням вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а тому суддя місцевого суду обґрунтовано визнав відомості, що  у ньому містяться, як доказ у справі про адміністративне правопорушення.
Зазначені в протоколі обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відповідно до яких ОСОБА_1 в їх присутності від проходження  огляду на стан сп`яніння на місці або в медичному закладівідмовився (а.с.7,8), відео-файлами з нагрудних відео-реєстраторів поліцейських, з яких вбачається, що ОСОБА_1  у присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, не зважаючи на роз`яснення поліцейських щодо відмови у проходженні запропонованого огляду або на місці зупинки, або в медичному закладі. Також це підтверджується особистими поясненнями ОСОБА_1 , наданими суду першої інстанції,згідно яких він вказав, що вживав алкогольні напої напередодні 26.11.2020 року о 21:00 годині, зранку 27.11.2020 року спиртне не пив. Підтвердив, що дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків, оскільки боявся, що результат буде позитивним.
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводи апелянта про те, що свідки, в порушення норм чинного законодавства, не викликалися в судове засідання для надання особистих пояснень, не спростовують висновків судді місцевого суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки судом першої інстанції, за відсутності інших клопотань, були досліджені письмові пояснення свідків, що узгоджується з положеннями ст.251 КУпАП щодо допустимості доказів.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 , не керував транспортним засобом є безпідставними та не підтверджені жодним чином, оскільки на місці події ОСОБА_1 жодного разу не зазначав про те, що він не керував транспортним засобом, не зазначав про ці обставини у своїх поясненнях в протоколі про адміністративне правопорушення, а зазначені доводи вже в суді апеляційної інстанції, розцінюються судом як намагання уникнути відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.
Допитаний під час апеляційного розгляду справи за клопотанням особи, що притягнута до адміністративної відповідальності та його захисника свідок ОСОБА_4 не спростував висновків суду першої інстанції щодо достатності доказів для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Його твердження про те, що автомобіль вони з ОСОБА_1 штовхали, а не рухалися в ньому і в цей час до них під`їхали працівники поліції суд вважає намаганням ухилитися від відповідальності. 
Крім того, судом апеляційної інстанції було відхилено клопотання захисника Ігнатова Д.І. про виклик до апеляційного суду свідків правопорушення, зазначених в протоколі, оскільки такі клопотання не були заявлені в суді першої інстанції, не були заявлені в апеляційній скарзі, а тому апеляційний суд визнав необґрунтованим ненадання таких доказів до суду першої інстанції та прийшов до висновку про відсутність підстав для дослідження нових доказів, які не досліджувалися раніше та погоджується з висновком суду першої інстанції, що письмові показання свідків, які містяться в матеріалах справи, є належними та допустимими доказами за відсутності клопотань учасників справи про виклик свідків у судове засідання та їх допит безпосередньо судом.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.
Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, які були б підставою для скасування постанови. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання  ОСОБА_1 про поновлення строку задовольнити.

Поновити  ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 18 січня 2021 року.

Апеляційну скаргу   ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Херсонського міського суду Херсонської області від 18 січня 2021 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Радченко