ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" лютого 2021 р.           Справа№ 910/5971/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Тищенко О.В.
суддів:            Тарасенко К.В. 
          Шаптали  Є.Ю. 

за участю секретаря судового засідання Рудь Н.В.
за участю представників згідно протоколу судового засідання від 04.02.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар`єр» на рішення Господарського суду міста Києва від 18.08.2020 (повний текст складено 10.09.2020)

у справі №910/5971/20 (суддя Мандриченко О.В.) 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар`єр»
до   Міністерства юстиції України
про визнання незаконним та скасування наказу

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар`єр» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України про визнання незаконним та скасування наказу № 330/5 Міністерства юстиції України від 31.01.2020, яким скасовано реєстраційну дію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 15.10.2019 № 13561050017003028 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи, проведену державним реєстратором Глинської сільської ради Калинівського району Вінницької області Сімоником Ярославом Івановичем щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар`єр».
Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилався на те, що відсутність даних про реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі щодо внесення змін до складу учасників ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» з 10.05.2019 по 15.10.2020 року не скасовує право власності ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» на частку у статутному капіталі у розмірі 0,15%, оскільки факт скасування реєстраційної дії не є підставою для втрати прав, що виникли в силу певних юридичних фактів.
Позивач зазначає, що вказівки приватного виконавця Говорова П.В. про незаконність державної реєстрації 15.10.2019 змін до установчих документів юридичної особи, а саме щодо частки 0,15% статутного капіталу ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» з підстав наявності відомостей про арешт такої частки тільки у розмірі 30,8% не заслуговують на увагу, оскільки на момент такої державної реєстрації арешт на частку у розмірі 0,15% статутного капіталу був відсутній.
Комісія з розгляду скарг у сфері державної реєстрації, у мотивувальній частині свого висновку не вірно встановила, що державним реєстратором Сімоник Я. І. зменшено розмір частки, яка є під арештом, а також зменшено номінальну вартість частки учасника, який є у Єдиному реєстрі боржників.
15.10.2020 року проводилась державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу, а не державна реєстрація юридичної особи, що немає статусу юридичної особи. Правовими актами не заборонено державним реєстраторам проводити реєстраційні дії щодо юридичних осіб, місцезнаходження яких не співпадає з регіоном робочого місця державного реєстратора.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.08.2020 у справі №910/5971/20 у позові відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог господарський суд міста Києва вказав, що оскаржувана реєстраційна дія проведена державним реєстратором з порушенням частини другої статті 4 «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», реєстраційна дія не відповідає вимогам статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», пункту 3-1 частини першої статті 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», а тому оскаржувана реєстраційна дія підлягала скасуванню, у зв`язку з чим наказом Міністерства юстиції України №330/5 від 31.01.2020 скаргу приватного виконавця округу Київської області Говорова ІП.В. від 15.11.2019 №14788 задоволено у повному обсязі, скасовано реєстраційну дію в Єдиному державному реєстрі юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських/формувань від 15.10.2019 №13561050017003028 «Державна реєстрація змін до установчий документів юридичної особи», проведену державним реєстратором Глинської сільської ради Капинівського району Вінницької області Сімоник Ярославом Івановичем щодо товариства з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар`єр».
Судом першої інстанції встановлено, що Наказ Міністерства юстиції України від 31.01.2020 року №330/5 є законним, прийнятим в межах визначеної законом компетенції відповідача і відповідає Закону України Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар`єр».
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар`єр» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 18.08.2020 скасувати та постановити нове, яким позов задовольнити.
В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник вказав, що місцевий господарський суд, не повно та не об`єктивно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав правової оцінки наявним у матеріалах справи доказам, а тому, на думку скаржника, таке рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.09.2020 справу №910/5971/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Кравчук Г.А., судді: Козир Т.П., Коробенко Г.П.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.09.2020 відкрито апеляційне провадження у справі №910/5971/20; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу; призначено справу до розгляду.
У відзиві на апеляційну скаргу, відповідач заперечив проти задоволення скарги, мотивуючи тим, що доводи, викладені у апеляційній скарзі, не відповідають фактичним обставинам, суперечать вимогам чинного законодавства та ґрунтуються на припущеннях позивача, а рішення місцевого суду від 18.08.2020 прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з чим, відповідач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2020 справу №910/5971/20 призначено до розгляду на 01.12.2020. 
У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді (суді доповідача) Кравчука Г.А. з 16.11.2020, протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 16.12.2020 у справі №910/5971/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко  О.В., судді: Тарасенко К.В., Шаптала Є.Ю.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2020 прийнято справу №910/5971/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар`єр» на рішення Господарського суду міста Києва від 18.08.2020 колегією суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Тарасенко К.В., Шаптала Є.Ю., справу призначено до розгляду на 04.02.2021.
До початку розгляду справи через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В. та адвоката Пушкарьова О.О. (представника ТОВ «Торговий дім «ТРУД» за ордером) до суду надійшли клопотання про відкладення розгляду справи, які колегією суддів не можуть бути прийняті та  розглянуті, оскільки заявники не є учасниками даної справи.
У судове засідання 04.02.2021 з`явилися представники позивача та відповідача 
Представник позивача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги на підставі доводів, зазначених у ній, просив її задовольнити, рішення місцевого господарського суду від 18.08.2020 скасувати та прийняти нове рішення суду яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти доводів, викладених у апеляційній скарзі на підставі доводів зазначених у відзиві, просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
У відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Згідно до ч.1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Так, колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційних скарг, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга пазивача підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи 19.11.2019 до Міністерства юстиції України надійшла скарга приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В. від 15.11.2019 № 14788, зареєстрована в Мін`юсті 19.11.2019 за вх.№ 40185-33-19 (далі - скарга), у якій скаржник просив скасувати в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) реєстраційну дію від 15.10.2019 № 13561050017003028 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», проведену державним реєстратором Глинскої сільської ради Сімоник Я.І. стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар`єр».
19.12.2019 відбувся розгляд скарги Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - Комісія). За результатами розгляду було складено висновок Комісії від 19.12.2019, яким Комісія рекомендує:
1. Скаргу приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В. від 15.11.2019 № 14788 задовольнити;
2. Скасувати реєстраційну дію в ЄДР від 15.10.2019 № 13561050017003028 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», проведену державним реєстратором Глинської сільської ради Калинівського району Вінницької області Сімоником Ярославом Івановичем щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар`єр».
3. Анулювати доступ державного реєстратора Глинської сільської ради Калинівського району Вінницької області Сімоника Ярослава Івановича до ЄДР.
На підставі висновку Комісії Міністерством юстиції України було видано наказ від 31.01.2020 № 330/5 «Про скасування реєстраційної дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (далі - Наказ). Наказом від 31.01.2020 № 330/5 скаргу приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В. від № 14788 задоволено у повному обсязі. Скасовано реєстраційну дію в ЄДР від 15.10.2019 № 13561050017003028 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», проведену державним реєстратором Глинської сільської ради Калинівського району Вінницької області Сімоником Ярославом Івановичем щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар`єр». Виконання покладено на Департамент нотаріату та державної реєстрації. Анулювано доступ державного реєстратора Глинської сільської ради Калинівського району Вінницької області Сімоника Ярослава Івановича до ЄДР. Виконання покладено на державне підприємство «Національні інформаційні системи».
Судом апеляційної інстанції встановлено, що 10 травня 2019 року відбулись загальні збори учасників ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» за рішенням яких зменшено статутний капітал ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» на розмір частки 30,5% статутного капіталу (95 312,50 грн), що знаходиться на балансі ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» та на розмір часток учасників, яких виключено ( ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ) у загальному розмірі 0,6% (1875 грн). У зв`язку з чим затверджено новий статутний капітал розміром 215 312, 50 грн., та здійсненний перерозподіл, який підтверджується касовими ордерами.
За результатом прийнятого рішення:
частка ОСОБА_7 у статутному капіталі почала становити 203255 грн (94,4%);
частка ОСОБА_8 у статутному капіталі почала становити у розмірі 6458,38 (3%);
частка ОСОБА_9 у статутному капіталі почала становити 322,97 грн (0,15%);
частка ОСОБА_10 у статутному капіталі почала становити 322,97 грн (0,15%);
частка ОСОБА_11 у статутному капіталі почала становити 322,97 грн (0,15%);
частка ОСОБА_12 у статутному капіталі почала становити 322,97 грн (0,15%);
частка ОСОБА_13 у статутному капіталі почала становити 3660,39 грн (1,7%);
частка ОСОБА_14 у статутному капіталі почала становити 322,97 грн (0,15%);
частка ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» почала становити 322,97 грн (0,15%);
Рішення загальних зборів ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр», оформлене протоколом № 1/19 від 10.05.2019 в судовому порядку оскаржене не було, такі докази матеріали справи не містять. Відтак, на час розгляду справи протокол № 1/19 від 10.05.2019 є чинним.
Отже, правовстановчими документами позивача визначена частка ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» у статутному капіталі та становить -  322,97 грн (0,15 %) статутного капіталу.
Станом на день набуття ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» частки учасника товариства у розмірі 30,5% 18.04.2018 року та станом на день затвердження змін до установчих документів 12.06.2018 року та проведення державної реєстрації цих змін 13.06.2018 були чинними положення Закону України «Про господарські товариства», адже хоча Закон України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» і був прийнятий 06.02.2018 року, проте набрав чинності лише 17.06.2018 року.
Згідно ч. 5 ст. 53 Закону України «Про господарські товариства» у разі придбання частки (її частини) учасника самим товариством з обмеженою відповідальністю воно зобов`язане реалізувати її іншим учасникам або третім особам протягом строку, що не перевищує одного року, або зменшити свій статутний капітал відповідно до статті 52 цього Закону. Протягом цього періоду розподіл прибутку, а також голосування і визначення кворуму у вищому органі проводяться без урахування частки, придбаної товариством.
Проаналізувавши зміст наведених положень Закону, колегія суддів зазначає, що необхідно виходити з того, що придбання товариством частки учасника у власному статутному капіталі призводить до двох альтернативних обов`язкових наслідків або виникнення обов`язку здійснити відчуження частки протягом року з дня її придбання або до зменшення статутного капіталу.
Відтак, реалізація товариством свого права на відплатне відчуження частки, що придбана ним самим можливо виключно протягом року та після цієї дати відчужуватися не може, адже встановлений ст. 53 Закону строк для відчуження є присічним.
З положень ч. 5 ст. 53 названого вище Закону також вбачається, що обов`язок товариства зменшити статутний капітал у зв`язку з придбанням частки учасника існує від моменту набуття частки, як альтернативний, а після закінчення річного строку, стає єдиним обов`язком, що може та має бути виконаний товариством.
З огляду на дату набуття (18.04.2018 року) частки у статутному капіталі товариства, ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» мало здійснити відчуження цієї частки до 18.04.2019 року та, оскільки до зазначеної дати відчуження частки товариством не здійснено, то після цієї дати товариство було зобов`язане зменшити розмір статутного капіталу.
З наведених вище положень Закону України «Про господарські товариства (ч. 5. ст. 53 Закону) вбачається, що обов`язок товариства здійснити відчуження частки іншим особам має бути реалізовано протягом одного року від моменту її придбання. І якщо такий обов`язок товариство протягом року не виконало, то воно зобов`язано здійснити зменшення статутного капіталу.
Зі спливом річного строку від моменту придбання частки товариство, як власник частки власного статутного капіталу, втрачає право на альтернативний вибір способу дотримання вимог закону (ч. 5 ст. 53 Закону), та у нього залишається лише обов`язок зменшити статутний капітал.
Треба також зазначити, що із набранням чинності Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» такий обов`язок ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» не припинився, адже ст. 25 зазначеного Закону містять положення, що необхідною мірою, є аналогічні тим, що передбачені ст. 53 Закону України «Про господарські товариства».
Так, згідно приписів ч.ч. 1, 4 ст. 25 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» товариство має право придбавати частки у власному статутному капіталі без його зменшення на розмір такої частки лише за умови, що на день такого придбання товариство сформує резервний капітал у розмірі ціни придбання викупленої частки, який не може використовуватися для здійснення виплат на користь учасників такого товариства. У разі придбання частки (частини частки) учасника самим товариством без зменшення статутного капіталу товариства воно зобов`язане здійснити відчуження такої частки відплатно не пізніше ніж через один рік з дня придбання частки (частини частки).
З наведених положень норм законодавства вбачається, що законом вводиться загальне правило, що товариство може придбавати частки учасників без зменшення свого статутного капіталу, лише якщо одночасно сформує резервний капітал. І тоді відчуження такої частки має бути здійснене протягом року. В іншому ж випадку, придбання частки учасника завжди створює обов`язок щодо зменшення статутного капіталу.
Зазначеним Законом було також доповнено ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» частиною третьою наступного змісту: «У разі проведення державної реєстрації змін до відомостей Єдиного державного реєстру щодо виключення або виходу учасника (спадкоємця або правонаступника) товариства з обмеженою або додатковою відповідальністю, а також пов`язаних з переданням (набуттям) частки (частини частки) у статутному капіталі самому товариству з обмеженою або додатковою відповідальністю, державний реєстратор одночасно вносить запис про зменшення розміру статутного капіталу на розмір відповідної частки (частини частки) у статутному капіталі. Ця частина не застосовується, якщо товариство з обмеженою або додатковою відповідальністю, яке набуває частку (частину частки) у своєму статутному капіталі, разом із заявою про державну реєстрацію надасть довідку про формування резервного капіталу у розмірі, який відповідно до закону допускає володіння часткою (частиною частки) у своєму статутному капіталі.
Таким чином, із набранням чинності Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» положення в цій частині також врегульовує дане питання з уточненням щодо того, що для зменшення статутного капіталу, у разі придбання частки самим товариством, не потрібно навіть рішення товариства, адже здійснюючи реєстрацію змін складу учасників через набуття частки товариством, реєстратор одночасно вносить запис про зменшення статутного капіталу, якщо товариство не подало довідку про формування резервного капіталу.
На переконання колегії суддів зазначеними нормами усувається певна прогалина, щодо можливості затягування товариством із прийняттям рішення про зменшення статутного капіталу після набуття частки учасника, що власне і мало місце у даній справі.
Проаналізувавши приписи вищевказаних норм закону, можна дійти висновку, що законодавець визначив, що частка, яка набувається самим товариством може перебувати у його власності тільки лише протягом одного року, а за загальним правилом на цю частку розмір статутного капіталу підлягає зменшенню.
Як вже зазначалося вище, положення Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» застосовуються до правовідносин, що виникли після 17.06.2018 року, тоді як набуття позивачем частки учасника  у даній справі мало місце 18.04.2018 року, але як і положення ст. 53 Закону України «Про господарські товариства», що були чинними станом на дату набуття частки, так і положення ст. 25 Закону України «Про товариства з обмеженою відповідальністю» у взаємозв`язку із положеннями ч. 3 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» є зрозумілими та не можуть тлумачитись по іншому  у даній справі.
Отже, з 18.04.2019 року (дата спливу річного строку після придбання частки) ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» вже втратило право здійснювати відчуження частки, що належить йому у власному статутному капіталі та могло лише прийняти рішення про зменшення статутного капіталу. При цьому, зменшити статутний капітал є саме обов`язком товариства встановлений законом.
Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» свій обов`язок щодо зменшення статутного капіталу товариства виконало, прийнявши 10.05.2019 року відповідне рішення.
Відтак, частка, що належить самому товариству не утворює виникнення у такого товариства корпоративних прав по відношенню до нього самого, перебуває у власності тимчасово (протягом року) та зі спливом року від моменту її набуття, ознак майна втрачає, адже зі спливом цього строку втрачає можливість бути об`єктом відчуження, втрачає ознаки оборотоздатності. В той час, як частка в статутному капіталі, що належить учаснику товариства таких ознак ніколи не втрачає.
Як зазначалось вище, рішення загальних зборів ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр», оформлене протоколом № 1/19 від 10.05.2019 року наразі є чинним.
Прийняття зазначеного рішення не було формою реалізації ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» свого права на зменшення розміру статутного капіталу в порядку, передбаченому ст. 19 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», а було формою виконання товариством свого обов`язку, визначеного Законом України «Про господарські товариства» (ч. 5 ст. 53), що діяв станом на момент його виникнення та Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» (ст. 25), що діяв станом на день прийняття рішення, що встановлюють примус товариства до вчинення такого зменшення.
При цьому, зміна, скасування чи визнання недійсним рішення про зменшення статутного капіталу не може призвести до жодних наслідків, що можуть вплинути на правовідносини у даній справі, адже ніякої іншої дії, окрім зменшення розміру статутного капіталу за рахунок частки, що належить товариству після закінчення року після її набуття (18.04.2019 року) товариством, та тим більше, іншими особами вчинено бути не може.
Той факт, що на момент нотаріального посвідчення (10.09.2019) підписів осіб, що підписали рішення зборів від 10.05.2019 помер ОСОБА_7 , не припиняється чинність рішення загальних зборів ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр».
З рішення загальних зборів вбачається, що станом на 10.05.2019 року участь у зборах від імені ОСОБА_7 приймала ОСОБА_15 та саме її підпис було нотаріально посвідчено на протоколі 10.09.2019 року.
Колегія суддів звертає увагу на те, що чинним законодавством не передбачено, що рішення загальних зборів набирає чинності з моменту нотаріального посвідчення підписів осіб, які його підписали. Вимога про нотаріальне посвідчення підписів визначена ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» та стосується саме вимог до документів, що подаються з метою реєстрації змін відомостей, що містяться в ЄДР.
За загальним правилом, визначеним ст. 248 Цивільного кодексу України, представництво за довіреністю припиняється, зокрема, у разі смерті особи, яка видала довіреність. Поряд із цим, згідно абзацу другого п. 6 ч. 1 ст. 248 цього ж кодексу у разі смерті особи, яка видала довіреність, представник зберігає своє повноваження за довіреністю для ведення невідкладних справ або таких дій, невиконання яких може призвести до виникнення збитків.
Отже, з огляду на те, що внаслідок прийнятого товариством рішення від 10.05.2019 року про зменшення розміру статутного капіталу було визначено розмір статутного капіталу та часток учасників та частка ОСОБА_7 була визначена у розмірі 94,4%, порівняно із часткою, що йому належала станом на день прийняття рішення в розмірі 65%, ОСОБА_15 , підпис якої посвідчувався на тексті протоколу № 1/19 від 10.05.2019 року діяла правомірно, адже саме вона приймала участь на зборах 10.05.2019 року, а проведення державної реєстрації відповідних змін в ЄДР в частині реєстрації збільшення частки ОСОБА_7 є способом забезпечення інтересів його спадкоємців та такі дії цілком відповідають вимогам абзацу другого п. 6 ч. 1 ст. 248 Цивільного кодексу України.
Нотаріальне посвідчення підписів осіб на протоколі зборів не обумовлює набрання рішенням чинності, а лише створює необхідні передумови для проведення подальшої державної реєстрації відповідних змін в ЄДР. Проведення реєстрації зміни відомостей в ЄДР є похідною дією, яка вчиняється щодо правовідносин, що вже виникли на підставі рішення загальних зборів від 10.05.2019 року.
Рішення приймається товариством на загальних зборах та нотаріальне посвідчення підписів осіб на такому рішенні може не збігатися із датою прийняття такого рішення, а тому сама лише обставина нотаріального посвідчення на рішенні від 10.05.2019 року підпису ОСОБА_15 , як представника ОСОБА_7 після його смерті не може свідчити про нечинність цього рішення, адже на момент його прийняття (тобто за життя ОСОБА_7 ) підстав стверджувати про відсутність у представника повноважень діяти від його імені у суду не має.
Державна реєстрація змін, зокрема щодо розміру статутного капіталу та зміни запису про приналежність ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» частки у власному статутному капіталі є похідною дією, а правові наслідки зменшення розміру статутного капіталі обумовлені рішенням загальних зборів від 10.05.2019 року, яке є чинним та таким, що ґрунтується на вимозі закону про обов`язковість прийняття рішення про зменшення статутного капіталу.
Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Таким чином, встановивши, що частка ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» у розмірі 30,8%, хоча і перебувала у власності позивача, втім зі спливом річного строку, відведеного законом для її відплатного відчуження втратила ознак оборотоздатності та об`єктом арешту та/чи примусової реалізації бути не могла, а статутний капітал мав бути зменшений за рахунок цієї частки, рішення про що прийнято товариством 10.05.2019 року, яке є чинним.
Відтак, частка у статутному капіталі товариства у розмірі 30,8% не могла бути арештована, оскільки вона взагалі не існувала.
15.10.2019 року державним реєстратором Глинської сільської ради Калинівського району Вінницької області Сімоник Ярославом Івановичем здійснено державну реєстрацію змін до установчих документів ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» на підставі рішення загальних зборів товариства від 10.05.2019 року, за № 13561050017003028.
25.09.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим Павлом Володимировичем при примусовому виконанні провадження № 58064919 винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, а саме постановлено описати та накласти арешт на майно: частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар`єр» учасником (засновником) якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар`єр», розмір внеску до статутного фонду 96 250 грн, тобто частку в статутному капіталі у розмірі 30,8%.
З матеріалів справи вбачається, що виконавець накладаючи арешт на частку в статутному капіталі у розмірі 30,8% виходив із відомостей, що містяться в ЄДР.
З огляду на порядок ведення ЄДР, відображення в ньому відомостей про товариство відбувається таким чином, що саме товариство, якому тимчасово належить частка у власному статутному капіталі зазначається в ЄДР, як учасник цього ж товариства.
Поряд із цим, тимчасове перебування частки у власності самого товариства не утворює виникнення корпоративних правовідносин у товариства із самим собою. Товариство позбавлене можливості участі у зборах учасників, голосування на них, кворум на зборах визначається без врахування частки, що належить товариству, розподіл прибутку відбувається без врахування частки, що належить товариству, отже всі ознаки, що притаманні для корпоративних відносин між товариством, як власником нерозподіленої частки, та товариством як об`єктом корпоративних правовідносин в даному випадку місця не мають. Тобто, товариство не є учасником самого себе.
Аналогічні висновки викладені у Постанові Верховного Суду від 22.05.2019 року у справі № 905/691/18.
З огляду на викладене, приймаючи до уваги значну особливість частки в статутному капіталі Товариства, як майна, на яке може бути звернуто стягнення, виконавець, встановивши, що боржнику належить частка у власному статутному капіталі, мав пересвідчитися в тому, що така частка є оборотоздатною станом на момент проведення торгів, з огляду на спеціальні приписи як Закону України «Про господарські товариства», що діяли станом на час набуття товариством частки учасника, так і Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», що діяв станом на час проведення торгів, та що наділяють частку, яка придбана самим товариством ознаками майна та оборотоздатності лише тимчасово, а саме протягом року від моменту її придбання.
Встановивши, що набуття права на таку частку відбулося більше ніж рік тому, та застосувавши положення ст. 53 Закону України «Про господарські товариства» чи ст. 25 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», виконавець міг встановити, що на момент проведення торгів з продажу частки ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» (31.01.2020 року), та власне і станом на момент прийняття постанови про накладання арешту на цю частку (25.09.2019 року), вона вже не могла бути об`єктом продажу за будь-яким правочином, в тому числі і в порядку примусової реалізації арештованого майна. Та щодо цієї частки могла бути застосована лише одна процедура, визначена законом зменшення за її рахунок розміру статутного капіталу, яка, як вбачається, була застосована ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» рішенням від 10.05.2019 року.
Виконавцем та Міністерством юстиції України помилково ототожнено частку, що належить учаснику товариства, яка завжди може бути об`єктом цивільних правовідносин без обмеження будь яким часом, на яку можливе звернення стягнення, та частку у статутному капіталі товариства, що внаслідок її придбання у учасника належить самому товариству лише протягом року, після спливу якого жодне відчуження такої частки вчинятися не може, а статутний капітал підлягає зменшенню.
Судом встановлено, що ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» повідомило приватного виконавця округу Київської області про зміни в статутному капіталі ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» у зв`язку з чим приватним виконавцем були прийняті постанови про відкладення провадження виконавчих дій приватного виконавця від 15.11.2019, 02.12.2019, 16.12.2019. Проте, 31.01.2020 року розпочалися електронні торги.
Наказом Міністерства юстиції України від 31.01.2020 року №330/5  скасовано реєстраційну дію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 15.10.2019 року № 13561050017003028 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи».
Підставою видачі Наказу Міністерства юстиції України від 31.01.2020 року №330/5 є висновок Комісії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 19.12.2019 року, який рекомендував, крім іншого, скасувати реєстраційну дію в ЄДР від 15.10.2019 року № 13561050017003028 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», проведену державним реєстратором Глинської сільської ради Калинівського району Вінницької області Сімоником Я. І. щодо ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр».
Висновок мотивований тим, що реєстраційна дія проведена з порушенням ч. 2 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань». Вказано, що згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, на підставі документів, поданих у паперовій формі, проводиться в межах Автономної Республіки Крим, області, міст Києва та Севастополя за місцезнаходженням юридичної особи чи громадського формування, що не має статусу юридичної особи. 
На підставі цього, судом першої інстанції зроблено висновок, що закон дозволяє державному реєстратору проводити реєстраційну дію лише щодо юридичної особи, місцезнаходження якої співпадає з регіоном його робочого місця, а робоче місце державного реєстратора Сімоніка ЯЛ. є Вінницька обл., а Товариство з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар`єр» розташовано у Київській області. Судом зазначено, що оскаржувана реєстраційна дія державного реєстратора Глинської сільської ради Калинівського району Вінницької області Сімоник Ярослава Івановича суперечила частині другій статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», що встановлено Комісією, і що є відповідним процедурним порушенням.
Однак, з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки, норми ч. 2 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», в редакції закону від 31.01.2019 року, чинній на момент вчинення реєстраційної дії  від 15.10.2019 року, передбачали, що державна реєстрація проводиться незалежно від місця знаходження юридичної чи фізичної особи в межах Автономної Республіки Крим, області, міст Києва та Севастополя, крім державної реєстрації на підставі документів, поданих в електронній формі, що проводиться незалежно від місця знаходження юридичної чи фізичної особи в межах України. За рішенням Міністерства юстиції України державна реєстрація на підставі документів, поданих у паперовій формі, може проводитися в межах декількох адміністративно-територіальних одиниць, визначених в абзаці першому цієї частини.
Місцевий господарський суд, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, не перевірив, що Комісія з розгляду скарг у сфері державної реєстрації в своєму висновку від 19.12.2019 року керувалась нормою закону в редакції, що була чинною після вчинення реєстраційної дії, тоді як при вирішенні даного питання з розгляду скарги необхідно було керуватися редакцією закону чинної на момент вчинення спірної реєстраційної дії.
У висновку Комісія з розгляду скарг у сфері державної реєстрації також встановила, що державним реєстратором Симоником Я.І. проведено реєстраційну дію, якою змінено розмір частки товариства, на яку накладено арешт постановою приватного виконавця.
Господарський суд міста Києва, погоджуючись з даним висновком комісії вказав, що згідно з п. 3-1 частини першої статті 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», підставою для відмови у державній реєстрації є, зокрема те, що заяву про державну реєстрацію змін до відомостей Єдиного державного реєстру, пов`язаних із зміною засновників (учасників) юридичної особи у зв`язку із зміною частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи, подано щодо засновника (учасника), який на момент подання заяви внесений до Єдиного реєстру боржників, зокрема за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці, крім випадку збільшення розміру такої частки.
Господарським судом міста Києва зроблено висновок, що оскаржувана реєстраційна дія державного реєстратора Глинської сільської ради Калинівського району Вінницької області Сімоник Ярослава Івановича суперечила статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки її вчинено щодо частки в статутному капіталі, на яку накладено арешт відповідною постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В., а також оскільки внаслідок реєстраційної дії зменшено номінальну вартість частки учасника, який є у Єдиному реєстрі боржників, а тому державний реєстратор Сімонік Я.І. не мав права проводити оскаржувану реєстраційну дію щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар`єр» з огляду на пункт 3-1 частини першої статті 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».
ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» на момент вчинення спірної реєстраційної дії не був внесений до Єдиного реєстру боржників за виконавчими провадженнями.
Відтак, п. 3-1 частини першої статті 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» не могла бути застосовано як підстава для висновку, що спірна реєстраційна дія проведена з  процедурним порушенням, відтак, висновки господарського суду міста Києва, викладені у рішенні від 18.08.2020 року не ґрунтуються на нормах права та не відповідають дійсності.
Крім того, Кабінетом Міністрів України постановою від 25 грудня 2015 року № 1128 затверджено Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації.
Цей Порядок визначає процедуру розгляду відповідно до Законів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту, що здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами.
Згідно п. 3 вказаного Порядку (в редакції від 18.08.2019 року) скарга на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта оскарження реєструється у день її надходження суб`єктом розгляду скарги відповідно до вимог законодавства з організації діловодства у державних органах за умови підписання її особою, яка вважає, що її права порушено (далі - скаржник), або її представником. Реєстрація скарги, поданої в електронній формі, здійснюється за умови підписання її скаржником або його представником з використанням кваліфікованого електронного підпису.
Скаргу приватного виконавця виконавчого округу Київської області Горова П. В. подано 15.11.2019 року за номером 14788.
Розгляд скарг здійснюється у строки, встановлені Законом України «Про звернення громадян» з урахуванням особливостей, передбачених Законами, які обраховуються з моменту реєстрації її суб`єктом розгляду скарги (п. 4 Порядку).
Відповідно до ст. 20 Законом України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
Міністерство Юстиції України розглянуло скаргу приватного виконавця виконавчого округу Київської області Горова П. В. подану 15.11.2019 року, 31.01.2020 року, тобто з пропуском строку, встановленого для її розгляду.
Крім того, пунктом 8 Порядку визначено, що під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у суб`єкта оскарження, і вирішує, зокрема, чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у своїй скарзі (зокрема внесення шляхом виправлення технічних помилок у записах реєстрів взамін скасування рішення державного реєстратора).
Відтак, передбачено, що Комісія має встановити наявність чи відсутність обставин під час розгляду скарги по суті чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у своїй скарзі.
Відповідно до ч. 5 ст. Закону України  «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (в редакції, чинній на момент подання скарги) скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено
До скарги додаються засвідчені в установленому порядку копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника (за наявності).
В порушення зазначених норми, Комісією не встановлено, чи були порушені права або законні інтереси скаржника -  приватного виконавця Горова П. В. реєстраційною дією від 15.10.2019 року №13561050017003028 і яким чином. 
Крім того, відповідно до ч. ч. 9, 10 Порядку під час розгляду скарги по суті обов`язково запрошується скаржник та/або його представник (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб`єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів. Неприбуття таких осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб`єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду. Суб`єкт розгляду скарги своєчасно, але не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги по суті, повідомляє особам, запрошеним до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги.
ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр», як заінтересовану особу, в порушення вказаної норми, не було повідомлено про розгляд скарги приватного виконавця на реєстраційну дію від 15.10.2019 року за № 13561050017003028. Як зазначає скаржник та з чим погоджується суд апеляційної інстанції, не повідомлення особи, щодо якої здійснено спірну реєстраційну дію про час і місце розгляду скарги, призвело до порушення права ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» на участь у розгляді скарги та мати об`єктивну інформацію щодо змісту скарги для визначення правильної позиції захисту.
За таких обставин, відповідачем порушено процедуру прийняття спірного наказу, визначеного Порядком розгляду скарг у сфері державної реєстрації, а тому Наказ Міністерства юстиції України від 31.01.2020 року №330/5 є незаконним та підлягає скасуванню.
При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що реєстраційна дія від 15.10.2019 року оскаржена та скасована з процесуальних підстав, з якими погодився суд першої інстанції, тоді як дана справа потребує комплексного розгляду, керуючись правовими принципами.
Згідно правової позиції Верховного суду, викладеної у справах №920/622/18 від 06.09.2019 року, №910/605/18 від 13.11.2018 року, № 911/2218/18 від 10.10.2019 року, державна реєстрація не є моментом переходу права власності на частку у статутному капіталі товариства, правовстановлюючим документом права на частку у статутному капіталі є протокол загальних зборів учасників товариства, який засвідчує момент переходу права власності на частку у статутному капіталі.
Державна реєстрація змін, зокрема щодо розміру статутного капіталу та зміни запису про приналежність ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» частки у власному статутному капіталі є похідною дією, а правові наслідки зменшення розміру статутного капіталі обумовлені рішенням загальних зборів від 10.05.2019 року, яке є чинним та таким, що ґрунтується на вимозі закону про обов`язковість прийняття рішення про зменшення статутного капіталу.
Слід зазначити, що стаття 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» передбачає, що державна реєстрація базується на принципі, зокрема, за заявою. Тобто, відомості до бази Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вносяться державним реєстратором на підставі заяв.
При цьому, законом не передбачено термінів чи строків для подання заяв/відомостей, законодавчо не передбачено штрафних санкцій за подання заяв невідкладно, статтею 26 вказаного закону встановлений лише строк розгляду документів, поданих для державної реєстрації. 
Відтак, хоча ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» невідкладно не подало до бази Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відомості про внесені зміни, проте приватного виконавця Горова П.В. повідомлено про зміни у статутному капіталі ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр», однак, виконавець, в порушення п. 10 Інструкції «Про вчинення виконавчих дій», не відреагував на зміни в статутному капіталі боржника. За наслідком чого неправомірно накладено арешт на частку ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» у розмірі 30,8% статутного капіталу товариства через п`ять місяців після прийняття законного та чинного рішення загальних зборів, оформленого протоколом від 10.05.2019 року, яким встановлена частка ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» у статутному капіталі товариства у розмірі 0,15%.
Відтак, Наказ Міністерства юстиції України №330/5 від 31.01.2020 року є незаконним, а реєстраційна дія від 15.10.2019 року, оскаржена з технічних підстав, в свою чергу, є законною, оскільки внесена на підставі та в порядку чинного та не оспорюваного рішення загальних зборів ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» від 10.05.2019 року, уповноваженого приймати рішення про зміну частки у статутному капіталі товариства. 
Таким чином, дослідивши докази що містяться у матеріалах справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає висновки суду першої інстанції у даній справі про правомірність Наказу Міністерства юстиції України від 31.01.2020 року №330/5 необгрунтованими та помилковими. 
З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги при перевірці в апеляційному порядку, знайшли своє підтвердження, внаслідок чого апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення господарського суду міста Києва від 18.08.2020 року підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Оскільки суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про задоволення апеляційної скарги, рішення Господарського суду міста Києва від 18.08.2020 у справі №910/5971/20 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову та визнання незаконним і скасування наказу № 330/5 Міністерства юстиції України від 31.01.2020, яким скасовано реєстраційну дію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 15.10.2019 № 13561050017003028 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи, проведену державним реєстратором Глинської сільської ради Калинівського району Вінницької області Сімоником Ярославом Івановичем щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар`єр».
Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. ст. 129 ГПК України.
Керуючись 232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар`єр» на рішення Господарського суду міста Києва від 18.08.2020 у справі №910/5971/20 задовольнити.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.08.2020 у справі №910/5971/20 скасувати.
3. Прийняти у справі №910/5971/20 нове рішення суду, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар`єр» до Міністерства юстиції України про визнання незаконним та скасування наказу задовольнити.
4. Визнати незаконним та скасувати наказ № 330/5 Міністерства юстиції України від 31.01.2020, яким скасовано реєстраційну дію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 15.10.2019 № 13561050017003028 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи, проведену державним реєстратором Глинської сільської ради Калинівського району Вінницької області Сімоником Ярославом Івановичем щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар`єр».
5. Стягнути з Міністерства юстиції України (Україна, 01001, місто Київ, вулиця Архітектора Городецького, будинок 13, ідентифікаційний код 00015622) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар`єр» (Україна, 08622, Київська обл., Васильківський р-н, село Плесецьке, ГРАНКАР`ЄР, ідентифікаційний код 03577160) 2102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп судового збору за розгляд справи у суді першої та 3153 (три тисячі сто п`ятдесят три) грн 00 коп судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції апеляційної інстанції.
6. Видачу наказу по справі № 910/5971/20 доручити господарському суду міста Києва.
7. Матеріали справи №910/5971/20 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.
                                                                  Повний текст підписано 19.02.2021. 

Головуючий суддя                                                            О.В. Тищенко 

Судді                                                                                К.В. Тарасенко

                                                                                Є.Ю. Шаптала