ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2021 року                                                                                      Справа № 918/745/19 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого судді                                                Гудак А.В.
судді                                                                                Маціщук А.В.
судді                                                                                Петухов М.Г.
секретар судового засідання Орловська Т.Й.
за участю представників:
позивача: Януль В.С. адвокат, ОСОБА_2                            
відповідача: Лавренюк В.М. , Титечко О.П. адвокат   
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного        апеляційного господарського суду апеляційну скаргу         ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 25.11.2020 року у справі №918/745/19 (суддя Романюк Ю.Г., м.Рівне, повний текст складено 26.11.2020 року)
за позовом     ОСОБА_2 
до    Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТ-АГРО ЗЕРНО"
про    стягнення вартості частки майна та частки прибутку в розмірі 2 720 000,00 грн.

В С Т А Н О В И В :

І. Короткий зміст вимог і ухвали суду першої інстанції.
1. ОСОБА_2 звернувся до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТ-АГРО ЗЕРНО" про стягнення вартості частки майна та частки прибутку в розмірі 2 720 000,00 грн.
2. Рішенням Господарського суду Рівненської області від 08.09.2019 року у справі №918/745/19 позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою     відповідальністю    "ЮТ-АГРО ЗЕРНО" на користь ОСОБА_2 2 450 584 грн. 00 коп. - частку    в    майні     товариства, 269 416 грн. 00 коп. - частку в прибутку та 40 800 грн. 00 коп. - судового збору.  
3. 17 листопада 2020 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТ-АГРО ЗЕРНО" надійшла заява про відстрочення виконання рішення суду у справі №918/745/19.
4. Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 25.11.2020 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТ-АГРО ЗЕРНО" про відстрочення виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 08.09.2020 року у справі № 918/745/19 - задоволено. Відстрочено виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 08.09.2020 року у справі № 918/745/19 до моменту зняття (скасування) арешту з майнових та корпоративних прав, які перебувають у власності та розпорядженні ОСОБА_2 , що накладений згідно з ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 23.01.2017 року у справі №569/908/17, але не довше ніж до 08 вересня 2021 року.
5. Ухвала господарського суду мотивовано тим, що виконання рішення в частині стягнення на    користь ОСОБА_2 2 450 584 грн. 00 коп. - частки в майні товариства, 269 416 грн. 00 коп. - частку в прибутку, не може бути виконане належним чином до моменту зняття (скасування) арешту з майнових та корпоративних прав, які перебувають у власності та розпорядженні ОСОБА_2 , що накладений згідно з ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 23.01.2017 року у справі 569/908/17, оскільки дані обставини унеможливлюють виконання такого рішення.
6. Додатково суд першої інстанції зазначив, що у ТОВ "ЮТ-АГРО ЗЕРНО" існують зустрічні позовні вимоги до ОСОБА_2 в рамках кримінального провадження, про що подано цивільний позов. А саме, 16.04.2019 року ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області у справі № 562/855/18 призначено кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України, до судового    розгляду. Прийнято цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТ-АГРО ЗЕРНО"   (потерпіла особа)     про     відшкодування     майнової       шкоди   в     сумі   2523754 грн. 67 коп., завданої злочином, до спільного розгляду з даним кримінальним провадженням, визнавши обвинуваченого ОСОБА_2 цивільним відповідачем, якому роз`яснено право подати у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому цивільного позову письмовий відзив проти позову та його процесуальні права та обов`язки, передбачені ст.62 КПК України.
7. Отже, суд першої інстанції дійшов висновку, що фактичне виконання рішення суду про стягнення на користь ОСОБА_2 грошових коштів, до моменту зняття арешту, що накладений в рамках кримінального провадження на всі майнові та корпоративні права даної особи, позбавить права потерпілу особу в кримінальному судочинстві та інших зацікавлених осіб реальної можливості відшкодувати шкоду завдану злочином, вчиненого ОСОБА_2 

ІІ. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
8. Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд ухвалу судді Господарського суду Рівненської області Романюк Ю.Г. від 25 листопада 2020 року про відстрочку виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 08 вересня 2020 року в справі №918/745/19 скасувати, в заяві відмовити.
9. Вважає, що підстав для задоволення клопотання відповідача про відстрочку виконання судового рішення не було. Клопотання відповідача є явно необґрунтованим, спрямованим на затягування виконавчого провадження та ухилення від сплати позивачу частки в майні Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТ-АГРО ЗЕРНО».
10. Та обставина, що в межах кримінального провадження ухвалою Рівненського міського суду від 23 січня 2017 року накладено арешт на нерухоме та рухоме майно, в т.ч. корпоративні права не перешкоджає виконанню рішення господарського суду. Не є обставиною, що ускладнює виконання цього рішення або робить його неможливим. Господарський суд цілком вірно ухвалив рішення, яке підлягає безумовному виконанню. Постановлення судом ухвали про накладення арешту на майно не звільняє відповідача від виконання судового рішення, не дає йому права на відстрочку такого виконання.
11. Скаржник вважає, що накладення арешту на корпоративні права ухвалою суду загальної юрисдикції шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження вказаним майном не перешкоджає виконанню рішення суду про стягнення частки в майні товариства та частини прибутку. Стягнення такої частки не є відчуженням чи розпорядженням корпоративним правом.

ІІІ. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу та заперечень інших учасників справи.
12. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.12.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 25.11.20р. у справі №918/745/19 та розгляд апеляційної скарги призначено на    13 січня 2021 року.
13. 11 січня 2021 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТ-АГРО ЗЕРНО» надійшов відзив в якому просить суд залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 25.11.2020 року у справі №918/745/19, а саму ухвалу Господарського суду Рівненської області від 25.11.2020 року залишити без змін.
14. В судовому засіданні 13.01.2021 року позивач та його адвокат підтримали вимоги викладені в апеляційній скарзі на надали відповідні пояснення. Зокрема зазначили, що підстав для задоволення клопотання відповідача про відстрочку виконання судового рішення не було. Клопотання відповідача є явно необґрунтованим, спрямованим на затягування виконавчого провадження та ухилення від сплати позивачу частки в майні Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТ-АГРО ЗЕРНО». Розгляд справ в порядку кримінального судочинства не має будь-якого відношення до виконання рішення суду в справі щодо стягнення на користь позивача     частки   в    майні та частки в прибутку в Товаристві з обмеженою відповідальністю «ЮТ-АГРО ЗЕРНО». Просили суд ухвалу судді Господарського суду Рівненської області Романюк Ю.Г. від 25 листопада 2020 року про відстрочку виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 08 вересня 2020 року в справі №918/745/19 скасувати, в заяві відмовити.
15. В судовому засіданні 13.01.2021 року адвокат та представник відповідача заперечили апеляційну скаргу позивача в повному обсязі та надали відповідні пояснення. Зокрема зазначили, що під час розгляду справи по суті та під час розгляду даної заяви про відстрочення виконання рішення, представники відповідача (заявника) зазначили про те, що вони не заперечують проти виплати ОСОБА_2 вартості частини майна товариства пропорційно його частці в статутному капіталі та частини прибутку, однак ТОВ "ЮТ-АГРО ЗЕРНО" обмежене в праві виплати ОСОБА_2 вартості частини майна товариства пропорційно його частці в статутному капіталі та частини прибутку, оскільки така заборона прямо передбачена ухвалою Рівненського міського суду від 23.01.2017 року у справі №569/908/17, якою накладено арешт на майно, майнові та корпоративні права, які перебувають у власності та розпорядженні підозрюваного ОСОБА_2 . Просили суд залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_2 , а ухвалу Господарського суду Рівненської області від 25.11.2020 року залишити без змін.
16. Згідно ч.1 ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. 
17. Відповідно до    статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

ІV. Мотивувальна частина постанови.
18. Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його адвоката, адвоката Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТ-АГРО ЗЕРНО"  та представника товариства (самопредставництво) в судовому засіданні 13.01.2021 року, обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні оскарженої ухвали, оцінивши висновки суду першої інстанції на відповідність дійсним обставинам справи, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а ухвалу Господарського суду Рівненської області від 25.11.2020 року у справі №918/745/19 скасувати, виходячи з наступного.
19. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Рівненської області від 08.09.2019 року у справі №918/745/19 позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТ-АГРО ЗЕРНО" на користь ОСОБА_2 2 450 584 грн. 00 коп. - частку в майні товариства, 269 416 грн. 00 коп. - частку в прибутку та 40 800 грн. 00 коп. - судового збору.  
20. На виконання вказаного рішення суду видано судовий наказ від 17 листопада 2020 року на виконання вищевказаного рішення суду.   
21. 17    листопада    2020      року    від     Товариства     з    обмеженою відповідальністю "ЮТ-АГРО ЗЕРНО" надійшла заява про відстрочення виконання рішення суду у справі №918/745/19.
22. У поданій заяві відповідач зазначає, що в даній справі  існують всі необхідні передумови та підстави для відстрочення виконання судового рішення до моменту зняття (скасування) арешту з майнових та корпоративних прав, які перебувають у власності та розпорядженні ОСОБА_2 , що накладений згідно з ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 23.01.2017 у справі №569/908/17, але не довше ніж на один рік з дня ухвалення такого рішення, оскільки дані обставини істотно ускладнюють виконання такого рішення.
23. Як зазначає відповідач у поданій заяві, фактичне виконання рішення суду в даній справі без відтермінування призведе до порушення законних майнових прав та інтересів потерпілої особи в кримінальному провадженні, яким є відповідач ТОВ «Ют-Агро Зерно», а також, що стосується майнових прав та інтересів засновників товариства, самого товариства, яке у випадку виконання судового рішення без задоволення зустрічних вимог про стягнення із ОСОБА_2 шкоди завданої злочином не може виконати низку своїх господарських зобов`язань, що може стати передумовою для початку процедури банкрутства товариства, що в кінцевому результаті позбавить 14 працівників робочих місць та заробітної плати.    
24. Відповідач наголошує на те, що у ТОВ «Ют-Агро Зерно» існують зустрічні позовні вимоги до ОСОБА_2 в рамках кримінального провадження, про що подано цивільний позов, а саме 16.04.2019 ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області у справі №562/855/18 призначено кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.364-1 КК України, до судового розгляду. Прийнято      цивільний       позов     ТОВ «Ют-Агро Зерно»     про відшкодування шкоди в сумі 2523754 грн. 67 коп., завданої злочином, до спільного розгляду з даним кримінальним провадженням, визнавши обвинуваченого ОСОБА_2 цивільним відповідачем.
25. Отже, відповідач переконаний, що фактичне виконання рішення господарського суду про стягнення на користь ОСОБА_2 грошових коштів, до моменту зняття арешту, що накладений в рамках кримінального провадження на всі майнові та корпоративні права даної особи, позбавить права потерпілу особу в кримінальному судочинстві та інших зацікавлених осіб реальної можливості відшкодувати шкоду завдану злочином, вчиненого ОСОБА_2 .
26. Враховуючи викладене, відповідач просить відстрочити виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 08.09.2020 року у справі №918/745/19 до моменту зняття (скасування) арешту з майнових та корпоративних прав, які перебувають у ласності та розпорядженні ОСОБА_2 , що накладений згідно з ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 23.01.2017 року у справі №569/908/17, але не довше ніж на один рік з дня ухвалення такого рішення.
27. Суд першої інстанції погодився із твердженнями заявника про те, що в даній справі існують всі необхідні передумови та підстави для відстрочення виконання судового рішення до моменту зняття (скасування) арешту з майнових та корпоративних прав, які перебувають у власності та розпорядженні ОСОБА_2 , що накладений згідно з ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 23.01.2017 року у справі 569/908/17, оскільки арешт майна передбачає встановлення певного обмеження прав особи, в даному випадку позивача, щодо вільного володіння, користування та розпорядження майном, на яке накладається арешт.
28. За результатами розгляду вищевказаної заяви відповідача, ухвалою Господарського суду Рівненської     області     від  25.11.2020   року, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТ-АГРО ЗЕРНО" про відстрочення виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 08.09.2020 року у справі № 918/745/19 задоволено. Відстрочено виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 08.09.2020 року у справі № 918/745/19 до моменту зняття (скасування) арешту з майнових та корпоративних прав, які перебувають у власності та розпорядженні ОСОБА_2 , що накладений згідно з ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 23.01.2017 року у справі №569/908/17, але не довше ніж до 08 вересня 2021 року.
29. Однак, колегією суддів не погоджується з вищезазначеними висновками Господарського суду Рівненської області, з огляду на наступне.
30. Підставою подання апеляційної скарги стало питання про наявність або відсутність підстав     для     відстрочки    господарським судом виконання рішення суду у даній справі строком на 1 рік.
31. Рішенням Господарського суду Рівненської області від 08.09.2019 року у справі №918/745/19 позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю  "ЮТ-АГРО ЗЕРНО"   на користь ОСОБА_2 2 450 584 грн. 00 коп. - частку в майні товариства, 269 416 грн. 00 коп. - частку в прибутку та 40 800 грн. 00 коп. - судового збору.  
32.  Вказане рішення суду мотивоване тим, що: "З огляду на встановлені обставини справи,  норми Статуту відповідача, наведені норми чинного законодавства на момент виходу Позивача з учасників Товариства, корпоративні права позивача припинені з дати вручення заяви про вихід з цього Товариства та виплати належної йому частки в майні вказаного Товариства  загальним зборам учасників ТОВ "ЮТ-АГРО ЗЕРНО" органами зв`язку, тобто з 30 листопада 2016 року (т.1, а.с.127) , і з вказаної дати у позивача виникло право вимагати виплати вартості частини майна товариства та частки прибутку, пропорційна його частці у статутному капіталі. Таку виплату відповідач повинен був провести після затвердження звіту за 2016 рік, в строк до 12 місяців з дня виходу."(а.с. 256 зворотня сторінка т.2).
33. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.11.2020 року відмовлено    у      задоволенні      клопотання       Товариства    з обмеженою відповідальністю "ЮТ-АГРО Зерно" про зменшення розміру судового збору у справі №918/745/19 та вирішено не приймати до розгляду та повернути апеляційну скаргу заявнику - Товариству з обмеженою відповідальністю "ЮТ-АГРО Зерно" на рішення господарського суду Рівненської області від 08.09.2020 року у справі №918/745/19(а.с. 33-35 т.3).
34. Отже, датою набрання законної сили рішенням Господарського суду Рівненської області від 08.09.2019 року у справі №918/745/19 є    09.11.2020 року.
35. Відповідно до    ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
36. Згідно із ч.ч. 1, 2    ст. 18 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
37. Конституційним    Судом     України    у    п. 2 мотивувальної    частини рішення від 13.12.2012 року №18-рп/2012 зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.
38. Згідно із ч. 1    ст. 239 ГПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
39. Згідно з ч. 1    ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
40. Частинами 3-5    статті 331 ГПК України передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
41. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
42. Вирішуючи питання про розстрочення (відстрочення) виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, тощо.
43. Таким чином, для надання відстрочення виконання судового рішення передбаченої    ст. 331 ГПК, суд встановлює у кожному конкретному випадку чи є у наявності обставини, що ускладнюють чи роблять неможливим виконання рішення у справі.
44. Отже, в основу судового акту про надання відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.
45. Відстрочення виконання рішення спрямоване на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення.
46. У зв`язку з тим, що відстрочка та розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача при їх наданні суди, в цілях вирішення питання про можливість їх надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.
47. Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції, згідно з якою "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто, довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.
48. Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання.
49. Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначені судом.
50. Стосовно системності виконання Європейський суд з прав людини зазначає, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а, отже, сама можливість надання відстрочки та розстрочки виконання судового акта повинна носити виключний характер.
51. З урахуванням підстав, умов та меж надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення апеляційний суд зазначає, що безпідставне надання відстрочки та розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника, порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.
52. На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна     бути     такою,     що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України", заява № 6962/02).
53. Таким чином, питання про розстрочення (відстрочення) виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення (відстрочення) виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення.
54. Господарським процесуальним кодексом України    не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв`язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право, зокрема, розстрочити (відстрочити) виконання рішення, ухвали, постанови. Розстрочення (відстрочення) виконання рішення допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи. До заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення.
55. Відповідно до ч. 1    ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
56. Розподіл тягаря доказування визначається предметом спору. За загальним правилом обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.
57. За приписами ст. ст.    76, 77, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
58. Так, як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування поданої заяви про відстрочення виконання рішення суду у даній справі, відповідач послався на те, що відповідач прагне добровільно виконати рішення суду, однак  існують обставини, що роблять неможливим виконання даного рішення, оскільки ТОВ "ЮТ-АГРО ЗЕРНО" обмежене в праві виплатити ОСОБА_2 вартість частини майна товариства пропорційно його частці в статутному капіталі та частини прибутку, оскільки така заборона прямо передбачена ухвалою Рівненського міського суду від 23.01.2017 року у справі №569/908/17 за результатами розгляду клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області підполковника поліції Гудовсека С.В., яке погоджено із прокурором прокуратури Рівненської області Данілей В.Д. про арешт майна, якою накладено арешт на майнові та корпоративні права, які перебувають у власності та розпорядженні підозрюваного ОСОБА_2 ..
59. Однак, суд апеляційної інстанції не погоджується з такими твердженнями відповідача враховуючи наступне.
60. Як вбачається з ухвали Рівненського міського суду від 23.01.2017 року у справі №569/908/17, клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області підполковника поліції Гудовсека С.В., яке погоджено із прокурором прокуратури Рівненської області Данілей В.Д. про арешт майна, задоволене.
61. Накладено арешт на майнові та корпоративні права, які перебувають у власності та розпорядженні підозрюваного ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), а також юридичної особи від імені та в інтересах якої ОСОБА_2 вчинено кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.1 ст.209 КК України    - Фермерського Ім.Шевченка (ідентифікаційний код юридичної особи 25320585), зокрема: на ряд нерухомого майна, яке на праві приватної власності належить Фермерському Господарству "Ім.Шевченка"; транспортних засобів, які на праві приватної власності належать Фермерському Господарства "Ім.Шевченка"; сільськогосподарської техніки, яка зареєстрована за Фермерським Господарства "Ім.Шевченка"; транспортних засобів, які на праві приватної власності належать ОСОБА_2 ; земельних ділянок, які на праві власності та користування належать ОСОБА_2 та на корпоративні права, володільцем та розпорядником яких є підозрюваний ОСОБА_2 
-корпоративні права та внесок до статутного фонду Фермерського Господарства Ім.Шевченка (ідентифікаційний код юридичної особи 25320585) у розмірі 100000,00грн.;
- корпоративні права та внесок до статутного фонду сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Селянський" (ідентифікаційний код юридичної особи 38809465);
- корпоративні права та внесок до статутного фонду товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Фрма Імені Шевченка" (ідентифікаційний код юридичної особи 40978943) у розмірі 400,00 грн.;
- корпоративні права та внесок до статутного фонду товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТ-АГРО ЗЕРНО" (ідентифікаційний код юридичної особи 38809507) у розмірі 3400,00 грн.,-
шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження вказаним майном.
62. Тобто, ухвалою Рівненського міського суду від 23.01.2017 року у справі №569/908/17 накладено арешт на корпоративні права та внесок   ОСОБА_2    до      статутного   фонду      товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТ-АГРО ЗЕРНО" (ідентифікаційний код юридичної особи 38809507) у розмірі 3400,00 грн.
63.  Однак, рішенням Господарського суду Рівненської області від 08.09.2019 року у даній справі встановлено: "Предметом даного позову є матеріально-правова вимога позивача про стягнення з відповідача вартості частки майна та частки прибутку товариства на підставі положень статті 88, 167 ГК України, ст. 1, 10, 50, 54, 64 ЗУ "Про господарські товариства", ст. 116, 144, 148 ЦК України, п. 5.4., 5.17. статуту відповідача.
Під час розгляду справи судом встановлено, що Рівненським міським судом Рівненської області у справі № 569/908/17 було накладено арешт на корпоративні права та внесок позивача до статутного капіталу ТОВ "ЮТ-АГРО ЗЕРНО", тобто на даний час діє тимчасове позбавлення позивача на відчуження, розпорядження та/або користування майном (корпоративними правами та внеском до статутного капіталу відповідача).
Згідно ч. 1 ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.
Право на вихід з товариства є безумовним суб`єктивним правом учасника, яке не залежить від згоди товариства чи інших його учасників та реалізація якого має наслідком припинення корпоративних відносин між учасником і товариством. При цьому на учасника покладається обов`язок повідомити товариство про свій вихід шляхом подання або вручення відповідної заяви.
Враховуючи викладене, вихід учасника з товариства має наслідком припинення корпоративних правовідносин між учасником і товариством, і з моменту виходу учасник втрачає право брати участь в управлінні товариством.
Натомість, правовим наслідком виходу учасника з товариства є виникнення у нього майнових прав на отримання вартості частини майна товариства, пропорційної його частці у статутному капіталі, виплата якої проводиться в порядку і в строки, встановлені законом.
Отже, з моменту виходу учасника з товариства відбувається трансформація корпоративних прав в майнові права на отримання вартості частини майна."
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20.06.2018 року у справі №927/1073/17 та від 26.09.2019 року у справі №922/2447/18.  
64. Однак, судом першої інстанції не враховано встановлені обставини рішенням Господарського суду Рівненської області від 08.09.2019 року у даній справі, які підтверджують припинення корпоративних прав ОСОБА_2 у Товаристві з обмеженою відповідальністю "ЮТ-АГРО ЗЕРНО" (ідентифікаційний код юридичної особи 38809507) в результаті виходу позивача з вказаного товариства, при надані оцінки доводам відповідача викладеним в заяві про відстрочку виконання рішення.
65. Приписами ч. 2 ст. 148 ЦК України (чинної на момент виходу ОСОБА_2 з товариства) встановлено, що учасник, який виходить із товариства з обмеженою відповідальністю, має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі товариства.
66. Згідно ст.54 Закону України «Про господарські товариства» (чинної на момент виходу ОСОБА_2 з товариства) при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі. Учаснику, який вибув, виплачується належна йому частка прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту його виходу. Майно, передане учасником товариству тільки в користування, повертається в натуральній формі без винагороди.
67. Враховуючи викладене, колегія суддів звертає увагу на те, що  предметом позову у даній справі  була вимога        про стягнення з відповідача вартості частки майна та частки прибутку товариства, тобто реалізація майнового права позивача на отримання вартості частини майна товариства, оскільки позивач не вчиняв дій щодо відчуження, розпорядження та/або користування корпоративних прав (частки) та внеску в товариство, на які накладено арешт ухвалою Рівненського міського суду від 23.01.2017 року у справі №569/908/17.
68. Отже, колегія суддів дійшла висновку, про безпідставність посилання відповідача в заяві про відстрочення виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 08.09.2019 року у справі №918/745/19 на наявність арешту майнових та корпоративних прав, які перебувають у власності та розпорядженні підозрюваного ОСОБА_2 накладеного ухвалою Рівненського міського суду від 23.01.2017 року у справі №569/908/17,  як на підставу невиконання рішення у даній справі, оскільки ОСОБА_2 на дату прийняття рішення Господарського суду Рівненської області від 08.09.2019 року у справі №918/745/19 немав корпоративних прав у Товаристві з обмеженою відповідальністю "ЮТ-АГРО ЗЕРНО" (ідентифікаційний код юридичної особи 38809507), як встановлено рішенням суду у даній справі: "....вихід учасника з товариства має наслідком припинення корпоративних правовідносин між учасником і товариством, і з моменту виходу учасник втрачає право брати участь в управлінні товариством.
Натомість, правовим наслідком виходу учасника з товариства є виникнення у нього майнових прав на отримання вартості частини майна товариства, пропорційної його частці у статутному капіталі, виплата якої проводиться в порядку і в строки, встановлені законом.
Отже, з моменту виходу учасника з товариства відбувається трансформація корпоративних прав в майнові права на отримання вартості частини майна.". Рішенням суду у даній справі встановлено, що корпоративні права позивача припинено з 30.11.2016 року (а.с. 256 зворотня сторінка т.2). 
69. Поряд з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що врахування судом першої інстанції при вирішенні питання щодо відстрочки виконання судового рішення у даній справі наявності цивільного позову ТОВ «ЮТ-АГРО ЗЕРНО» в межах кримінального провадження №12016180130000445    по    обвинуваченню     ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.364-1 КК України (а.с. 64-68 т.3) є передчасним висновком без урахування принципу презумпції невинуватості, який закріплений у статті    62 Конституції України.
70. Крім того, суд апеляційної інстанції відхиляє посилання відповідача щодо відсутності вини відповідача у виникненні спору в даній справі, оскільки як встановлено судом першої інстанції в рішенні  Господарського суду Рівненської області від 08.09.2019 року у справі №918/745/19, оскільки 17 листопада 2016 року ОСОБА_2 було подано нотаріально посвідчену заяву загальним зборам учасників ТОВ "ЮТ-АГРО ЗЕРНО" про вихід з цього товариства та виплату належної йому частки в майні вказаного товариства і як встановлено судом першої інстанції, відповідачем станом на час подання позову виплату належної ОСОБА_2 частки в майні ТОВ "ЮТ-АГРО ЗЕРНО" (на підставі заяви        від 17 листопада 2016 року про вихід з цього Товариства та виплату належної частки) - не здійснено.  Тобто, з встановлених обставин      вбачається, що саме відповідачем порушено зобов`язання зі сплати позивачу 2 450 584 грн. 00 коп. - частки в майні товариства, 269 416 грн. 00 коп. - частки в прибутку, тобто через його винні дії виник спір в даній справі.
71. Разом з тим, колегія суддів вважає необґрунтованим твердження відповідача, що у випадку виконання судового рішення без задоволення позовних вимог товариства про стягнення із ОСОБА_2 шкоди завданої злочином, не зможе виконати низку своїх господарських зобов`язань, що може стати передумовою для початку процедури банкрутства товариства, оскільки відповідачем не надано суду доказів на підтвердження важкого матеріального становища, які свідчать про реальну неможливість виконання судового рішення.
72. У рішенні ЄСПЛ у справі "Савіцький проти України" від 26.07.2012 року зазначено, що суд повторює, що право на суд, захищене п. 1 ст. 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок.
73. Тому необґрунтовано тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції. Саме на державу покладається обов`язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції. Держава відповідає за виконання остаточних рішень, якщо органи влади контролюють обставини, що блокують або перешкоджають їхньому повному та своєчасному виконанню.
74. Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі "Глоба проти України" від 05.07.2012 року, суд повторює, що п. 1 ст. 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у п. 1 ст. 6 Конвенції. Насамкінець, суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.
75. Отже, згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, а запроваджений процесуальними нормами права механізм розстрочення або відстрочення виконання судового рішення є винятковою мірою, який спрямований на досягнення кінцевої мети судового розгляду виконання ухваленого судом рішення, при цьому винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання відстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.
76. Виходячи з усього вищевикладеного, а також не доведення відповідачем належними та допустимими доказами наявності виключної обставини для відстрочення виконання обов`язкового до виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 08.09.2020 року у справі №918/745/19, що вступило в законну силу, апеляційний суд вважає, що в суду першої інстанції були відсутні правові підстави для задоволення відповідної заяви відповідача та відстрочення виконання рішення у даній справі.
77. Згідно п.2 ч.1 ст.275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
78. За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Господарського суду Рівненської області від 25.11.2020 року у справі №918/745/19 постановлена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм процесуального права, що є підставою для її скасування та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні заяви відповідача про відстрочення виконання рішення суду у даній справі.
79. Згідно з    ст. 129 ГПК України, відшкодування    судових витрат по сплаті позивачем судового збору за подання апеляційної скарги    у сумі 2102,00 грн. слід покласти на відповідача.
Керуючись статтями    129,    269,        275,        277,        281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 25.11.2020 року у справі №918/745/19 задовольнити.
2. Ухвалу Господарського суду Рівненської області від 25.11.2020 року у справі №918/745/19  скасувати та ухвалити нове судове рішення:
«У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТ-АГРО ЗЕРНО" про відстрочення виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 08.09.2020 року у справі №918/745/19, відмовити.»
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТ-АГРО ЗЕРНО" (35720, Рівненська обл., Здолбунівський р-н, с. Копиткове, вул. Шкільна, 10А, ЄДРПОУ 38809507) на користь     ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 2102,00 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.        
4. Видачу наказу доручити Господарському суду Рівненської області.
5. Справу №918/745/19 повернути  Господарському суду Рівненської області.
6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту в порядку, передбаченому главою 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "15" січня 2021 р.

Головуючий  суддя                                                                      Гудак А.В.

Суддя                                                                                              Маціщук А.В.  

Суддя                                                                                              Петухов М.Г.