ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

10 березня 2021 року                                                                        м.Суми
                                                               Справа №583/515/19 
                                                               Номер провадження 22-ц/816/322/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Криворотенка В. І. 
з участю секретаря судового засідання – Назарової О.М.,
сторони:
позивач – Охтирська міська рада Сумської області,
відповідач –  ОСОБА_1 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18 грудня 2020 року, ухвалене у складі судді Сидоренка Р.В., у приміщенні Охтирського міськрайонного суду Сумської області, 
В С Т А Н О В И В:
У лютому 2019 року Охтирська міська рада Сумської областізвернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих використанням земельної ділянки без правовстановлюючих документів.
Свої вимоги мотивує тим, що в ході обстеження комісією з питань самоврядного контролю за використанням та охороною земель та в галузі будівництва Охтирської міської ради земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0801 га, було встановлено, що на земельній ділянці розміщені нежитлові приміщення, належні на праві приватної власності ОСОБА_1 , які використовуються для здійснення комерційної діяльності. Документи, які посвідчують право власності або користування земельною ділянкою на дату проведення перевірки у відповідачки відсутні, плата за користування земельною ділянкою не здійснюється. За результатами обстеження складено відповідний акт обстеження земельної ділянки № 02-09/39 від 07 серпня 2018 року. В результаті опрацювання вказаного акту комісія з визначення та відшкодування збитків власникам землі Охтирської міської ради дійшла висновку про необхідність здійснення нарахування збитків за 2017 рік та за 8 місяців 2018 року.
Таким чином, за користування земельною ділянкою ОСОБА_1 без правовстановлюючих документів (договору оренди) за період з 01 січня 2017 року по 31 серпня 2018 року позивачем нараховано збитків у вигляді неотриманої орендної плати за користування земельною ділянкою на загальну суму 22 864 грн 81 коп.
Після затвердження акту про визначення збитків № 02-09/24 від 12 вересня 2018 року рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради від 28 вересня 2018 року № 132, вказаний акт разом з повідомленням з пропозицією добровільно відшкодувати визначені збитки в досудовому порядку шляхом укладення відповідного договору про відшкодування збитків з Охтирською міською радою були направлені на адресу відповідачки, проте остання в добровільному порядку збитки не відшкодувала.
Посилаючись на вказані обставини, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Охтирської міської ради збитки, завдані використанням земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5910200000:11:009:0022, площею 0,0801 га без правовстановлюючих документів (договору оренди), які полягають в неотриманні орендної плати за землю за період з 01 січня 2017 року по 31 серпня 2018 року в розмірі 22 864 грн 81 коп. Стягнути судові витрати по сплаті судового збору. 
       Охтирський міськрайонний суд Сумської області рішенням від 18 грудня 2020 року позов Охтирської міської ради Сумської області задовольнив частково.
Стягнув з ОСОБА_1 на користь Охтирської міської ради Сумської області в рахунок відшкодування збитків, завданих використанням земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5910200000:11:009:0022 площею 0,0801 без правовстановлюючих документів (договору оренди), які полягають в неотриманні орендної плати за землю за період з 01 січня 2017 року по 31 серпня 2018 року в розмірі 19 206 грн 44 копійок, та 1613 грн 64 копійки судових витрат, а всього – 20 820 грн 08 коп.
В іншій частині позову – відмовив.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на те, що висновки суду не відповідають вимогам чинного законодавства України та матеріалам справи, просить рішення суду змінити, стягнути з неї на користь позивача в рахунок відшкодування збитків, завданих використанням земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5910200000:11:009:0022 площею 0,0801 без правовстановлюючих документів (договору оренди), які полягають в неотриманні орендної плати за землю за період з 01 січня 2017 року по 31 серпня 2018 року в розмірі 703 грн 23 коп., в іншій частині позову – відмовити.
В доводах апеляційної скарги зазначає, що вона є власницею лише нежитлового приміщення – магазину на першому поверсі адміністративного будинку, загальною площею 39,8 кв. м. Дане приміщення розташоване на першому поверсі у двоповерховій будівлі, яка має багато інших приміщень, власниками яких є інші особи, тобто вона не є одноособовим власником будівлі, яка знаходиться на вищезазначеній земельній ділянці. Вказує, що ідеальна частка вказаного нежитлового приміщення (магазину) – приміщення № 13 – 11,4 кв. м, приміщення № 14 – 28,4 кв. м, загальною площею 39,8 кв. м, яке розташоване на першому поверсі двоповерхового адмінбудинку – літ «А, А1» по АДРЕСА_1 , що належить їй, складає 4/100 частини від загальної площі будівлі.
Вказує на те, що у висновку судової оціночно-земельної експертизи № 1513/844 від 29 травня 2020 року експерт зазначив, що фактичний розмір неотриманої орендної плати за землю, що відповідає частці ОСОБА_1 у праві власності на приміщення будівлі літ. А1-2 та літ. А-2 по АДРЕСА_1 , визначити не видається за можливе у зв`язку з відсутністю усіх даних про власників зазначених приміщень.
Зазначає, щов судовому засіданні її представник - адвокат Абрамович О.В. звертав увагу суду на те, що нежитлове приміщення площею 523, 3 кв. м знаходиться у сусідній двоповерховій будівлі, що розташована на сусідній земельній ділянці з кадастровим номером 5910200000:11:009:0017, площею 0,3192 га. Крім того, суд помилково включив до загальної площі приміщень, які належать їй та знаходяться у будівлі по АДРЕСА_1 , яка розташована на земельній ділянці кадастровий номер 5910200000:11:009:0022, площею 0,0801 га – 62,9 кв. м, хоча згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, прохідна площею 8,1 кв. м, прохідна площею 32,4 кв. м та приміщення сходи площею 22,4 кв. м (разом 62,9 кв. м), розташовані на двох земельних ділянках. Вважає, що суд не розібрався, де саме знаходяться ці приміщення, на якій земельній ділянці. Також не зрозуміло, на якій земельній ділянці знаходиться нежитлове приміщення площею 229,5 кв. м, яке, на її думку, також безпідставно було включено судом до розрахунку.
Суд не визначив, хто є власником (співвласниками даної будівлі, у яких частках) і ухвалив рішення на підставі своїх припущень. Вважає, що суд безпідставно поклав весь тягар сплати за землю на неї.
Вказує на те, що позивачем невірно проведено розрахунок збитків в односторонньому порядку без заслуховування її пояснень та зауважень. Її не було завчасно сповіщено про проведення 12 вересня 2018 року засідання комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, які підлягають відшкодуванню.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідачки адвоката Абрамовича О.В., який підтримав апеляційну скаргу, представника Охтирської міської ради Сизоненка В.М., який заперечує проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
               Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що саме внаслідок бездіяльності відповідачки, яка полягає в не укладенні договору оренди земельної ділянки та її дій по використанню земельної ділянки без правовстановлюючих документів позивачу були заподіяні збитки, які підлягають відшкодуванню, відповідно до розміру частки відповідачки – 84/100 від загальної підтвердженої правовстановлюючими документами площі будівлі 1017,8 кв. м, на суму 19 206 грн 44 коп.
               Колегія суддів погоджується з висновками суду про наявність підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача коштів за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів. 
       Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власницею ряду нежитлових приміщень, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці кадастровий номер 5910200000:11:009:0022, площею 0,0801 га. 
Вказана земельна ділянка перебуває у комунальній власності територіальної громади Охтирської міської ради. 
07 серпня 2018 року комісією з питань самоврядного контролю за використанням та охороною земель та в галузі будівництва Охтирської міської ради складено акт № 02-09/39 обстеження земельної ділянки по АДРЕСА_1 , площею 0,0801 га, кадастровий номер 5910200000:11:009:0022, в результаті якого встановлено, що на земельній ділянці розміщені нежитлові приміщення, належні на праві власності відповідачці і які використовуються для здійснення підприємницької діяльності. Документи, які посвідчують право власності або користування земельною ділянкою на дату проведення обстеження відсутні. Плата за користування земельною ділянкою ОСОБА_1 не здійснюється (а. с. 16-17). 
Листом виконавчого комітету Охтирської міської ради від 21 травня 2018 року ОСОБА_1 викликали на засідання комісії з самоврядного контролю за використанням та охороною земель та в галузі будівництва в межах території Охтирської міської ради з питань дотримання вимог законодавства у сфері земельних відносин, з приводу використання земельної ділянки (а. с. 41).
Листом від 24 травня 2018 року відповідачку запрошували прийняти участь у засіданні комісії з визначення розміру збитків власникам землі та землекористувачам, які підлягають відшкодуванню на території Охтирської міської ради (а. с. 42).
Листом від 29 серпня 2018 року відповідачку також запрошували прийняти участь у засіданні комісії з визначення розміру збитків власникам землі та землекористувачам, які підлягають відшкодуванню на території Охтирської міської ради (а. с. 43).
За результатами роботи комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам складено акт про визначення збитків № 02-09/24 від 12 вересня 2018 року, згідно якого територіальній громаді м. Охтирка внаслідок використання ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,0801 га, розміщеної за адресою: АДРЕСА_1 , без правовстановлюючих документів, заподіяно збитки, розмір яких складає за 2017 рік – 8 місяців 2018 року – 22 864 грн 81 коп. (а. с. 37).
Згідно повідомлення від 12 жовтня 2018 року № 0113/3233 за підписом голови комісії з визначення розміру збитків власникам землі та землекористувачам Охтирської міської ради ОСОБА_2 відповідачка повідомлялась про необхідність добровільно відшкодувати збитки шляхом укладення відповідного договору у розмірі, зазначеному в доданому Акті від 12 вересня 2018 року № 02-09/24, затвердженого рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради від 28 вересня 2018 року № 132 (а. с. 40).
Суб`єктами права на землі комунальної власності згідно статті 80 ЗК України, є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.
Відповідно до ч. 2 ст. 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.
Земельні ділянки можуть передаватися в оренду, зокрема, громадянам та юридичним особам України (ч. 2 ст. 93 ЗК України).
Передання в оренду земельних ділянок комунальної власності громадянам у разі розташування на цих ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), які перебувають у їх власності здійснюється у порядку, встановленому ст. 123 ЗК України (ч. 3 ст. 124 ЗК України).
Згідно зі ст. 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (п. 288.1). Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем та визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (п. 288.4, п. 288.5). Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу (п. 288.7).
Приписами ст. 286.6 Податкового кодексу України передбачено, що за земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у спільній власності кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується з урахуванням прибудинкової території кожному з таких осіб: 1) у рівних частинах – якщо будівля перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділена в натурі, або одній з таких осіб0власників, визначеній за їх згодою, якщо інше не встановлено судом; 2) пропорційно належній частці кожної особи – якщо будівля перебуває у спільній частковій власності; 3) пропорційно належній частці кожної особи – якщо будівля перебуває у спільній сумісній власності і поділена в натурі.
Відповідачка з клопотанням до Охтирської міської ради про укладення договору оренди землі не зверталася, договору оренди вказаної земельної ділянки не укладала, орендної плати не сплачувала, хоча на земельній ділянці розміщені належні їй на праві власності нежитлові приміщення.
Оскільки відповідачка не зверталася за оформленням права оренди на земельну ділянку, речові права відповідачки на земельну ділянку не реєструвались, остання не набула належних прав власності або користування щодо земельної ділянки, а тому вона використовує земельну ділянку без достатніх правових підстав.
Відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладання договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.
Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України.
Такий правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, провадження №14-77цс18.
Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.
Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи.
Рішенням Охтирської міської ради від 17 лютого 2016 № 30 затверджено Порядок з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам на території Охтирської міської ради. 
Відповідно до п.п. 3.2., 6.1., 6.2. Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам на території Охтирської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради від 17.02.2016 № 30, відшкодуванню підлягають збитки, заподіяні самовільним зайняттям земельних ділянок, використанням земельних ділянок без оформлення документів, що посвідчують право на земельну ділянку відповідно до закону, в інших випадках, коли особа використовує земельну ділянку з порушенням земельного законодавства. У разі використання земельної ділянки без документів, що підтверджують право користування, збитки визначаються за фактичний період користування земельною ділянкою (починаючи з дати оформлення права власності на нерухоме майно, яке знаходиться на земельній ділянці комунальної власності). Відшкодування збитків проводиться за період використання землі з порушенням земельного законодавства у розмірі орендної плати за землю, яку власник землі (міська рада) міг би отримати при належному виконанні (дотриманні) землекористувачем вимог земельного законодавства. Збитки визначаються із застосуванням розміру ставок орендної плати за землю, затверджених рішенням Охтирської міської ради, які діяли на момент виникнення таких збитків. 
З наданих розрахунків розміру збитків вбачається, що розмір збитків завданих Охтирській міській раді внаслідок використання відповідачкою земельної ділянки площею 0,0801 га. по АДРЕСА_1 , без правовстановлюючих документів становить: за 2017 рік – 10 548,41 грн, за 8 місяців 2018 – 12 316,40 грн (а. с. 37, на звороті). 
28 вересня 2018 року рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради затверджено акт з визначення та відшкодування збитків, зобов`язано суб`єкта господарювання сплатити збитки, визначені актом, у місячний термін з дня прийняття рішення (а. с. 38). 
За клопотанням сторони відповідача 29 травня 2020 року у справі була проведена судова оціночно-земельна експертиза за № 1513/844. Згідно висновку експерта розмір нарахованих позивачем збитків завданих використанням ОСОБА_1 без укладення договору оренди земельної ділянки по АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5910200000:11:009:0022, площею 0,0801 га за період з 01 січня 2017 року по 31 серпня 2018 року не підтверджується у зв`язку з невідповідністю площі земельної ділянки, що припадає на частку ОСОБА_1 у загальній площі приміщень будівлі літ. А1-2 та літ. А-2. Фактичний розмір недоотриманої орендної плати за землю, що відповідає частці ОСОБА_1 у праві власності на приміщення будівлі літ. А1-2 та літ. А-2 по АДРЕСА_1 визначити не видається за можливе у зв`язку з відсутністю усіх даних про власників зазначених приміщень (а. с. 156-168).
       В апеляційній скарзі відповідачка наголошує на тому, що вона є власницею лише нежитлового приміщення – магазину на першому поверсі адміністративного будинку, загальною площею 39,8 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці з кадастровим номером 5910200000:11:009:0022. Проте дані твердження не відповідають дійсності.
       На земельній ділянці з кадастровим номером 5910200000:11:009:0022 розташовані будівлі літ. «А1-2» та літ. «А-2».
       З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що ОСОБА_1 , окрім магазину площею 39,8 кв. м, є власницею також наступних нежитлових приміщень, розташованих в будівлі за вказаною адресою на земельній ділянці з кадастровим номером 5910200000:11:009:0022: нежитлові приміщення другого поверху в двоповерховій адмінбудівлі, зазначеній в технічному паспорті літерами «А, А1» загальною площею 523, 3 кв. м (договір купівлі-продажу № 425 від 02 квітня 2013 року); частини першого поверху нежитлового приміщення, зазначеного в технічному паспорті літерою «А’-2”, а саме № 16 – прохідна, площею 8,1 кв. м, № НОМЕР_1 – прохідна, площею 32,4 кв. та частини нежитлового приміщення, зазначеного в технічному паспорті літерою «А-2», а саме: приміщення ІІІ – сходи, площею 22,4 кв. м (договір купівлі продажу № 427 від 02 квітня 2013 року), всього 62,9 кв. м; та приміщення їдальні загальною площею 229,5 кв. м (свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, ВАС 291531, 27 листопада 2002 року) (а. с. 189-193).
Твердження відповідачки, що нежитлові приміщення площею 523,3 кв. м знаходяться у сусідній двоповерховій будівлі на земельній ділянці з кадастровим номером 5910200000:11:009:0017, площею 0,3192 га, спростовується висновком експерта за результатами проведення судової оціночно-земельної експертизи № 1513/844 від 29 травня 2020 року, в якому експерт зазначає, що дані приміщення площею 523,3 кв м ІІ поверху знаходяться в будівлі, що розташована саме на земельній ділянці з кадастровим номером  5910200000:11:009:0022. Експертом лише було невірно зазначено власника вказаних приміщень – ПАТ «ДВ СИСТЕМА», оскільки згідно його пояснень, наданих в судовому засіданні суду першої інстанції, ним досліджувались лише матеріали інвентарної справи, відомості про власників у якій є неповними. Як вже зазначалося вище згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 02 квітня 2013 року, відповідачка придбала вказані приміщення у ПАТ «ДВ СИСТЕМА».
       Також висновком експерта за результатами проведення судової оціночно-земельної експертизи № 1513/844 від 29 травня 2020 року підтверджується те, що приміщення їдальні площею 229,5 кв. м, належне на праві власності  ОСОБА_1  також знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером  5910200000:11:009:0022.
Крім висновку експерта, знаходження належних відповідачці нежитлових приміщень, площею 39,8 кв. м; 523,3 кв. м; 62,9 кв. м; 229,5 кв. м, у двохповерховій адмінбудівлі колишньої Охтирської швейної фабрики, яка знаходиться саме на земельній ділянці з кадастровим номером 5910200000:11:009:0022, площею 0,0801 га, підтверджується матеріалами інвентарної справи на будівлі та споруди по АДРЕСА_2 , зокрема: оціночним актом (а. і. с 64); генеральним планом (схемою) М 1:500. 08.03.1965 та поверховим планом будівлі (а. і. с. 80-81); експлікаціями (а. і. с. 83; 121; 266); планом-схемою земельних ділянок (а. с. 16 зворот). Ще одним співвласником зазначеної адмінбудівлі є ОСОБА_3 , якій належать нежитлові приміщення площею 225,2 кв. м на І поверсі будівлі (а. с. 93; 164 зворот). 
Та обставина, що в інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта відносно приміщень площею 523,3 кв. м та 62,9 кв. м зазначено дві земельні ділянки розташування з кадастровими номерами 5910200000:11:009:0022 та 5910200000:11:009:0017, а по нежитловому приміщенню їдальні площею 229,5 кв. м не зазначено земельну ділянку розташування, не спростовує факт знаходження вказаних нежитлових приміщень в адмінбудівлі, розташованій тільки на земельній  з кадастровим номером 5910200000:11:009:0022, площею 0,0801 га, оскільки вказаний факт підтверджується належними і достовірними доказами: висновком експерта, який безпосередньо провів обстеження земельної ділянки та будівлі, яка на ній знаходиться, матеріалами інвентарної справи та планом-схемою земельних ділянок. 
Отже судом першої інстанції правильно встановлено, що відповідачці належить на праві власності ряд нежитлових приміщень загальною площею 855,5 кв. м (39,8 кв. м +523,3 кв. м + 62,9 кв. м + 229,5 кв. м), розташованих в будівлі за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером 5910200000:11:009:0022, площею 0,0801 га.
Суд першої інстанції також дійшов правильного висновку про те, що розмір коштів за користування земельною ділянкою повинен визначатися пропорційно частці відповідачки у праві власності на будівлю, яка розташована на цій земельній ділянці та в якій знаходяться належні ОСОБА_1 нежитлові приміщення. 
       В той же час, визначаючи частку відповідачки від загальної підтвердженої правовстановлюючими документами площі будівлі, суд виходив із загальної площі будівлі 1017, 8 кв. м, яку зазначив у своєму висновку експерт. Проте, суд не звернув уваги на те, що експертом у зв`язку з тим, що в матеріалах інвентарної справи були наявні не всі правовстановлюючі документи, не було включено до загальної площі будівлі частину першого поверху нежитлового приміщення, зазначеного в технічному паспорті літерою «А’-2”, а саме № 16 – прохідну, площею 8,1 кв. м, № 15 – прохідну, площею 32,4 кв. та частину нежитлового приміщення, зазначеного в технічному паспорті літерою «А-2», а саме: приміщення ІІІ – сходи, площею 22,4 кв. м (загальна площа 62,9 кв. м), відтак загальна площа будівлі становить 1080,7 кв. м (1017,8 кв. м + 62,9 кв. м). Відповідно частка ОСОБА_1 (855,5 кв. м) становить 79/100 від загальної підтвердженої правовстановлюючими документами площі будівлі (1080,7 кв. м). Якщо від цієї площі відняти площу належних ОСОБА_1 нежитлових приміщень (1080,7 кв. м – 855,5 кв. м) залишається 225,2 кв.м – площа нежитлових приміщень, належних іншому співвласнику ОСОБА_3 , яка також, пропорційно своїй частці у праві власності на будівлю, повинна сплачувати кошти за використання земельної ділянки, на якій розташована ця будівля. 
       За встановлених обставин справи, з врахуванням частки відповідачки 79/100 розмір коштів, стягнутих судом першої інстанції з останньої на користь позивача, підлягає зменшенню з 19206,44 грн до 18063,20 грн.
Стосовно доводів ОСОБА_1 , що позивачем невірно проведено розрахунок збитків в односторонньому порядку без заслуховування її пояснень та зауважень, та, що її не було завчасно сповіщено про проведення засідання комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, які підлягають відшкодуванню, колегія суддів зазначає, що відсутність доказів її належного сповіщення про засідання вказаної комісії не впливає на наявність підстав для стягнення з відповідачки коштів за використання земельної ділянки відповідно до положень ст. 1212 ЦК України.
Сам розрахунок було проведено відповідно до Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам на території Охтирської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради від 17.02.2016 № 30 (п. 6.1, 6.2). 
Комісія при обрахунку розміру коштів, виходила з нормативної грошової оцінки земельної ділянки за 2017 та 2018 роки відповідно до витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, які було надано відділом в Охтирському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області 
Нормативна грошова оцінка – капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Тобто, нормативна грошова оцінка земельної ділянки визначалась не позивачем, а відповідним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів.
Отже, рішення суду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає зміні в частині розміру коштів присуджених до стягнення та слід стягнути з ОСОБА_1 на користь Охтирської міської ради кошти за використання земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер 5910200000:11:009:0022, площею 0,0801 га без правовстановлюючих документів за період з 01 січня 2017 року по 31 серпня 2018 року в розмірі 18 063 грн 20 коп.
З врахуванням вимог ч. 13 ст. 141 ЦПК України підлягає зміні розподіл судових витрат, та пропорційно до задоволеної частини позову слід стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1517 грн 59 коп. 
Також пропорційно до задоволеної частини апеляційної скарги з Охтирської міської ради слід стягнути на користь ОСОБА_1 149 грн 56 коп. судового збору за подання апеляційної скарги. 
Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 1, ч. 4; 381-382 ЦПК України, колегія суддів – 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18 грудня 2020 року змінити в частині розміру коштів, присуджених до стягнення, та в частині розподілу судових витрат.
Викласти абзац другий резолютивної частини рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18 грудня 2020 року в наступній редакції:
«Стягнути з ОСОБА_1 на користь Охтирської міської ради кошти за використання земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер 5910200000:11:009:0022, площею 0,0801 га без правовстановлюючих документів за період з 01 січня 2017 року по 31 серпня 2018 року в розмірі 18 063 гривні 20 копійок та 1517 гривень 59 копійок судових витрат по сплаті судового збору.»
Стягнути з Охтирської міської ради на користь ОСОБА_1 149 гривень 56 копійок судового збору за подання апеляційної скарги. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повне судове рішення складено 11 березня 2021 року.

Головуючий:                                                        Т.А. Левченко

Судді:                                                                        О.Ю. Кононенко

                                                                               В.І. Криворотенко