ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" січня 2021 р.                                Справа№ 910/3898/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Корсака В.А.
суддів:            Євсікова О.О. 
          Попікової О.В. 
 
за участю секретаря судового засідання: Костяк В.Д.
за участю представника(-ів): згідно протоколу судового засідання від                     27.01.2021,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" 

на рішення Господарського суду  міста Києва від 05.10.2020, повний  текст якого складено 13.10.2020
у справі №910/3898/20 (суддя Трофименко Т.Ю.)

за позовом  Державного підприємства "Український авіаційний метеорологічний центр" 
до   Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, -     Державне підприємство обслуговування повітряного руху України (Украерорух) 
про   стягнення 1 389  684,80 грн,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

Державне підприємство "Український авіаційний метеорологічний центр" (надалі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" (надалі-відповідач) про стягнення 922  618,80 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що відповідач не здійснив оплати за отримані послуги метеорологічного обслуговування зльотів та посадок повітряних суден па аеродромах у січні та березні 2020 року, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у заявленій сумі. 
Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.10.2020 у справі №910/3898/20 позов задоволено,  стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" на користь Державного підприємства "Український авіаційний метеорологічний центр" борг у розмірі 1  389  684,80 грн та судовий збір у розмірі 20  845,27 грн. 
Судове рішення мотивовано обґрунтованістю та доведеністю позивачем факту невиконання відповідачем зобов`язань щодо оплати наданих позивачем послуг у спірний період.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Приватне акціонерне товариство "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України"  звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду  міста Києва від 05.10.2020 у справі №910/3898/20 скасувати повністю та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 
          В обґрунтування вимог апеляційної скарги    скаржник посилається    на те, що судом першої інстанції неповно досліджено обставини справи,    неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.
Скаржник заперечуючи задоволення позову, аргументує свої доводи наступним:
- нарахування плати за метеорологічні послуги з обслуговування зльотів та посадок повітряних суден за цінами, встановленими позивачем, а не уповноваженим органом, є порушенням  ст. 11 Закону України "Про ціни та ціноутворення";
- позивачем ціни встановлено на власний розсуд; 
- пакет послуг метеорологічного обслуговування зльотів та посадок повітряних суден містить метеорологічну інформацію, яка не надається та не потрібна для зльоту та посадки повітряних суден;
- метеорологічна інформація необхідна для зльоту та посадки надається не позивачем, а органом обслуговування повітряного руху (Украерорух), який нараховує плату за аеронавігаційне обслуговування; 
-позивачем не надано доказів замовлення та отримання послуг - метеорологічної інформації саме від ДП «УАМЦ», оскільки таку інформацію МАУ отримує від інших суб`єктів господарювання; 
-також ДП «УАМЦ» не доведено понесення    витрат на метеорологічне обслуговування зльоту-посадки літаків, при цьому ціни на послуги, встановлені в залежності від видів польотів, є дискримінаційними.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної                    скарги по суті.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи  між суддями від 10.11.2020, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Євсіков О.О., Ходаківська І.П. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.11.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" на рішення Господарського суду  міста Києва від 05.10.2020 у справі №910/3898/20. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 14.12.2020 о 14:00 год. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі до 07.12.2020. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі до 07.12.2020. Доведено до відома учасників справи, що явка їх представників в судове засідання є необов`язковою. 
На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/5613/20 від 23.12.2020, у зв`язку з перебуванням судді Ходаківської І.П., яка входить до складу колегії суддів, у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/3898/20.

Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2020, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді -           Євсіков О.О., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2020 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2020 у справі №910/3898/20 прийнято до провадження у визначеному складі колегії суддів: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді Євсіков О.О., Буравльов   С.І.

У судовому засіданні від  23.12.2020 ухвалою оголошено перерву в судовому засіданні за розглядом апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" на рішення Господарського суду   міста Києва від 05.10.2020 у справі №910/3898/20 до 27.01.2021 на 14:00 год.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Позивач та третя особа не скористалися своїм правом згідно ч. 1  ст. 263 ГПК України   та не надали суду письмового відзиву на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3   ст. 263 ГПК України   не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.  

У судовому засіданні від 27.01.2021 представник позивача просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржене рішення - без змін. 

Явка представників сторін.

В судове засідання від 27.01.2021 з`явилися представники позивача та відповідача. 

Третя особа до судового засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання належним чином повідомлений у відповідності до ст.  120, 242 ГПК України, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, зокрема залучені поштові повідомлення. 
  Колегією суддів враховано, що   постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (з подальшими змінами) з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу з 12.03.2020 по 28.02.2021 на всій території України встановлено карантин та запроваджено обмежувальні заходи.
В той же час, за приписами    статті 129 Конституції України,    статті 2 ГПК України    одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням  статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод    (далі - Конвенція), згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Суд констатує, що до визначеної дати проведення судового засідання - 27.01.2021 - від учасників справи не надійшло заяв, клопотань пов`язаних з рухом апеляційної скарги, в т.ч. про перерву чи відкладення розгляду справи, що унеможливило б розгляд справи у цьому судовому засіданні.
Беручи до уваги те, що суд апеляційної інстанції не визнавав участь учасників справи обов`язковою, учасники належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, а також з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи, необхідності забезпечення захисту здоров`я учасників судового процесу і співробітників суду та з урахуванням рекомендацій уповноважених суб`єктів щодо запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з огляду на наявність достатніх у матеріалах справи доказів для вирішення даної справи, ураховуючи те, що від учасників справи не надходило будь-яких заяв чи клопотань, зокрема щодо відкладення розгляду справи, колегія суддів дійшла до висновку про можливість здійснення апеляційного перегляду оскарженого рішення за наявними матеріалами справи. 
Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Статтею 129 Конституції України   та ч. 1 ст. 74 ГПК України    визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши пояснення присутніх представника позивача та відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржене рішення у даній справі залишити без змін, виходячи з наступного. 

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Державне підприємство "Український авіаційний метеорологічний центр" являється провайдером аеронавігаційного обслуговування цивільної авіації України в частині метеорологічного обслуговування зльотів та посадок повітряних суден на аеродромах Київ/Бориспіль, Київ/Жуляни, Київ/Антонов-1 та Київ/Антонов-2 (надалі також - АНО в частині МЕТ зльотів та посадок ПС). Відповідний сертифікат АА № 017936 виданий Державною авіаційною службою України 01.08.2017.

Як вбачається з Додатку до вказаного Сертифікату, позивач надає послуги метеорологічного обслуговування членів льотного екіпажу, на етапі планування польотів, зльотів/посадок повітряних суден на контрольованих аеродромах, неконтрольованих аеродромах, злітно-посадкових майданчиках, вертодромах, з метеорологічного обслуговування на етапі планування польотів, метеорологічного обслуговування в аеропортах, на аеродромах, злітно-посадкових майданчиках, вертодромах,  обслуговування аеропортових служб, послуги передпольотного інформаційного обслуговування екіпажів, метеорологічне обслуговування пошуково-рятувальної служби; місце надання послуг - аеродроми Київ/Бориспіль, Київ/Жуляни, Київ/Антонов-1 та Київ/Антонов-2. 

У зв`язку із закінченням терміну дії договору про надання послуг з метеорологічного обслуговування польотів № 28-19 від 29.01.2019 позивач надіслав відповідачу лист № 02/980 від 17.12.2019 з пропозицією укласти договір на 2020 рік, однак згоди в укладенні договору досягнуто не було.

Звертаючись до суду із цим позовом, позивач зазначає, що відповідно до інформації (відмітки) про виконання зльоту в Добовому електронному плані ДП МА „Бориспіль", ПрАТ "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" здійснювало літако - вильоти протягом січня та березня 2020 року, а провайдер АНО в частині МЕТ зльотів та посадок ПС, в свою чергу, протягом цього періоду забезпечував у повному обсязі метеообслуговування зльотів та посадок повітряних суден за заявками польотів ПрАТ "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України".

За результатами наданих послуг позивач надіслав на адресу відповідача документи за січень та березень 2020 року, а саме: акт наданих послуг, рахунок - фактуру, реєстр обліку рейсів з вартістю обслуговування та вимогу про сплату заборгованості, однак, відповідач отримані послуги не оплатив.

У зв`язку з наведеним, позивач звернувся до суду про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги метеорологічного обслуговування зльотів та посадок повітряних суден, у січні 2020 року на суму 922 618,60 грн та у березні 2020 року на суму 467  066,20 грн, а разом  1 389  684,80 грн.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач послався на те, що нарахування плати за метеорологічні послуги з обслуговування зльотів та посадок повітряних суден за цінами, встановленими позивачем, а не уповноваженим органом, є порушенням ст. 11 Закону України "Про ціна та ціноутворення"; позивачем не підтверджено передачу відповідачу метеорологічної інформації, яку крім того останній не отримує безпосередньо від позивача; між сторонами спору відсутні господарські зобов`язання, оскільки відсутні договори; позивачем не надано доказів замовлення та надання послуг; позивачем не доведено, що несе витрати на метеорологічне обслуговування зльоту-посадки літаків; до складу послуг включено такі, що не надаються; ціни на послуги є дискримінаційними.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
Спір у цій справі виник у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань з оплати наданих позивачем послуг метеорологічного обслуговування зльотів та посадок повітряних суден па аеродромах у січні та березні 2020 року. 
Суд зазначає, що згідно п. 58 ч. 1  ст. 1 Повітряного кодексу України  метеорологічне обслуговування - це обслуговування, що включає в себе послуги із забезпечення метеорологічними прогнозами, консультаціями та спостереженнями, а також іншою метеорологічною інформацією та послугами, що надаються для суб`єктів авіаційної діяльності.
Приписами  ст. 35 Повітряного кодексу України   визначено, що уповноважений орган з питань цивільної авіації: 1) розробляє і встановлює вимоги щодо метеорологічного обслуговування цивільної авіації; 2) визначає вимоги щодо порядку метеорологічного обслуговування на аеродромах та маршрутах польотів; 3) здійснює сертифікацію аеродромного метеорологічного обладнання.
Державне підприємство "Український авіаційний метеорологічний центр" являється провайдером аеронавігаційного обслуговування цивільної авіації України в частині метеорологічного обслуговування зльотів та посадок повітряних суден на аеродромах Київ/Бориспіль, Київ/Жуляни, Київ/Антонов-1 та Київ/Антонов-2 (надалі також - АНО в частині МЕТ зльотів та посадок ПС). Відповідний сертифікат АА № 017936 виданий Державною авіаційною службою України 01.08.2017, копія якого міститься в матеріалах справи.

Як вбачається з Додатку до вказаного Сертифікату, Державному підприємству "Український авіаційний метеорологічний центр" надано право на метеорологічне обслуговування пошуково-рятувальної служби та метеорологічне обслуговування в аеропортах, на аеродромах, злітно-посадкових майданчиках, вертодромах, що включає в себе наступні підвиди обслуговування:
- діяльність з метеорологічного обслуговування зльоті в/посадок повітряних суден на контрольованих аеродромах, неконтрольованих аеродромах AFІS та без AFIS, злітно-посадкових майданчиках, вертодромах;
- метеорологічне обслуговування аеропортових служб;
- передпольотне інформаційне обслуговування екіпажів;

Місце надання обслуговування:
- аеродром Київ/Бориспіль (УКББ);
- аеродром Київ/Жуляни (УККК);
- аеродром Київ/Антонов-1 (УККТ);
- аеродром Київ/Антонов-2 (УККМ).

Відповідно до п. 16 ч. 1  ст. 1 Повітряного кодексу України  аеронавігаційне обслуговування - обслуговування, яке здійснюється провайдерами аеронавігаційного обслуговування на всіх етапах польоту повітряних суден, що включає організацію повітряного руху, зв`язок, навігацію, спостереження (радіотехнічне забезпечення), пошук і рятування, метеорологічне обслуговування та надання аеронавігаційної інформації.

Згідно п.п. 34-36 ч. 1  ст. 1 Повітряного кодексу України  експлуатант аеродрому - юридична особа, що здійснює експлуатацію аеродрому; експлуатант аеропорту - юридична особа, що є утримувачем сертифіката аеродрому та має сертифікат на право здійснення діяльності з наземного адміністрування в аеропорту. Експлуатант аеропорту може мати також інші сертифікати та здійснювати інші види аеропортової діяльності, крім визначених у цьому абзаці; експлуатант - юридична або фізична особа, яка експлуатує чи пропонує послуги з експлуатації повітряних суден.

Відповідно до пунктів 52, 53 ч. 1  ст. 1 Повітряного кодексу України  користувач аеропорту (аеродрому) - юридична або фізична особа, що здійснює повітряні перевезення пасажирів, пошти, вантажу або виконує інші види польотів; користувачі повітряного простору України - фізичні та юридичні особи, яким у встановленому порядку надано право на провадження діяльності з використання повітряного простору України.

Пунктом 85 частини 1  статті 1 Повітряного кодексу України  визначено, що провайдер аеронавігаційного обслуговування - це суб`єкт авіаційної діяльності, який надає послуги з елементів (напрямів) аеронавігаційного обслуговування повітряних суден.

Як встановлено у ч. 1, 2, 3 ст. 36 Повітряного кодексу України, аеронавігаційне обслуговування польотів повітряних суден (на маршруті, на підході та в районі аеродрому) здійснюється провайдерами аеронавігаційного обслуговування на платній основі. Розмір одиничних ставок плати за послуги з аеронавігаційного обслуговування польотів повітряних суден (на маршруті, на підході та в районі аеродрому) встановлюється однаковим для всіх користувачів повітряного простору України і визначається відповідно до законодавства України, стандартів та рекомендованої практики Міжнародної організації цивільної авіації і документів Євроконтролю.
Отже, Державне підприємство "Український авіаційний метеорологічний центр" є провайдером аеронавігаційного обслуговування цивільної авіації України за напрямком метеорологічного обслуговування зльотів та посадок повітряних суден на аеродромах Київ/Бориспіль (УКББ), Київ/Жуляни (УККК), Київ/Антонов-1 (УККТ) та Київ/Антонов-2 (УККМ).
В свою чергу Приватне акціонерне товариство "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" є суб`єктом авіаційної діяльності та здійснює діяльність в сфері повітряних перевезень пасажирів та вантажу та є споживачем послуг з аеронавігаційного та метеорологічного обслуговування зльотів та посадок повітряних суден.
При цьому діяльність з метеорологічного обслуговування польотів (зльотів та посадок) як напрям аеронавігаційного обслуговування регулюється приписами Закону України «Про гідрометеорологічну діяльність» від 18.02.2019 року № 443 - XIV.
Відповідно до  ст. 1 Закону України "Про гідрометеорологічну діяльність"  гідрометеорологічна діяльність - діяльність національної гідрометеорологічної служби, інших юридичних осіб незалежно від форм власності та фізичних осіб, спрямована на здійснення спостережень за гідрометеорологічними умовами, геофізичними процесами в атмосфері, аналізу й узагальнення отриманих даних, активних впливів на гідрометеорологічні процеси, забезпечення гідрометеорологічною інформацією, прогнозами і попередженнями про небезпечні та стихійні гідрометеорологічні явища органів державної влади, органів місцевого самоврядування, населення, а також гідрометеорологічне обслуговування заінтересованих юридичних та фізичних осіб; гідрометеорологічне обслуговування - надання користувачам за плату на договірних засадах гідрометеорологічної та іншої інформації.
Національна гідрометеорологічна служба - система державних органів, підприємств, установ та організацій, що забезпечують виконання комплексу робіт з проведення спостережень, збору, обробки, передачі, зберігання і використання даних у сфері гідрометеорології, кліматології, геофізики атмосфери, а також базових спостережень за забрудненням навколишнього природного середовища та надання відповідної інформації.
Наразі, згідно  ст. 3 вказаного Закону  одним з основних принципів державної політики у сфері гідрометеорологічної діяльності є, безплатність гідрометеорологічного забезпечення органів державної влади, органів місцевого самоврядування і населення інформацією загального користування та платність гідрометеорологічного обслуговування, надання гідрометеорологічних послуг юридичним і фізичним особам.
За приписами  ст. 17 Закону України "Про гідрометеорологічну діяльність"  гідрометеорологічне обслуговування та надання інших послуг у сфері гідрометеорологічної діяльності здійснюється підприємствами, установами та організаціями, що належать до сфери управління центральних органів виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері гідрометеорологічної діяльності, за плату в обсягах і формах, що визначається на договірних засадах. Перелік гідрометеорологічної інформації та інших послуг, що надаються за плату, встановлюється Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері гідрометеорологічної діяльності.
Згідно зі Статутом ДП «УАМЦ», затвердженим наказом Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 03.03.2018 року № 146, позивач входить у сферу управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері гідрометеорологічної діяльності та здійснює метеорологічне обслуговування цивільної авіації.
Як встановлено у ч. 1, 2, 3  ст. 36 Повітряного кодексу України   аеронавігаційне обслуговування польотів повітряних суден (на маршруті, на підході та в районі аеродрому) здійснюється провайдерами аеронавігаційного обслуговування на платній основі. Розмір одиничних ставок плати за послуги з аеронавігаційного обслуговування польотів повітряних суден (на маршруті, на підході та в районі аеродрому) встановлюється однаковим для всіх користувачів повітряного простору України і визначається відповідно до законодавства України, стандартів та рекомендованої практики Міжнародної організації цивільної авіації і документів Євроконтролю.
Плата за послуги з аеронавігаційного обслуговування (на маршруті, на підході та в районі аеродрому) справляється Євроконтролем та/або провайдером (провайдерами) аеронавігаційного обслуговування відповідно до міжнародних договорів та законодавства України. Порядок розрахунку розміру зазначеної плати, порядок її внесення та звільнення від сплати визначається відповідно до законодавства України та зобов`язань України за міжнародними договорами України.
Вимоги щодо організації та надання метеорологічного обслуговування цивільної авіації в Україні затверджено  Наказом Державної авіаційної служби України від 09.03.2017 № 166 "Про затвердження авіаційних правил України" Метеорологічне обслуговування цивільної авіації" (далі - Авіаційні правила), згідно п. 4 Розділу І яких метеорологічне обслуговування - це обслуговування, що включає послуги із забезпечення метеорологічними прогнозами, консультаціями і спостереженнями, а також іншу метеорологічну інформацію та послуги, що надаються суб`єктам авіаційної діяльності, метою якого є сприяння безпечній, регулярній та ефективній аеронавігації (п.п. 1, 2 Глави І Розділу II), що досягається шляхом постачання метеорологічної інформації, яка потрібна для виконання своїх функцій: експлуатантам, членам льотних екіпажів, органам обслуговування повітряного руху, органам пошуково-рятувальної служби, адміністраціям аеропортів та іншим організаціям, діяльність яких пов`язана зі здійсненням або розвитком аеронавігації.
Напрями діяльності провайдерів з метеорологічного обслуговування цивільної авіації визначені пунктом 5 Глави 1 Розділу II Авіаційних правил.
Метеорологічне обслуговування експлуатантів, членів льотних екіпажів, органів обслуговування повітряного руху, адміністрацій аеропортів та інших суб`єктів авіаційної галузі, діяльність яких пов`язана з плануванням, забезпеченням та виконанням польотів повітряних суден, організовують та здійснюють провайдери метеорологічного обслуговування відповідно до вимог цих Авіаційних правил та інших нормативно-правових актів в частині метеорологічного обслуговування цивільної авіації з урахуванням вимог документів міжнародних авіаційних організацій та документів ВМО.
У п. 2 розділу ІІ Авіаційних правил зазначено, що виконання польотів повітряних суден цивільної авіації або обслуговування повітряного руху повітряних суден цивільної авіації без метеорологічного обслуговування забороняється.
Згідно з п. 1 Глави 4 Розділу IV Авіаційних правил, для забезпечення зльоту та посадки повітряних суден органам обслуговування повітряного руху надаються поточні дані метеорологічних спостережень, що представлені на ПД АСМС (АМС) або на дисплеях автономних метеорологічних приладів.
Відповідно до п. 4 Розділу ІІ Авіаційних правил провайдери метеорологічного обслуговування здійснюють метеорологічне обслуговування цивільної авіації через аеродромні метеорологічні органи та органи метеорологічного стеження на договірних умовах.

У п. 5 Глави 1 Розділу II Авіаційних правил визначено напрями діяльності провайдерів з метеорологічного обслуговування ЦА:
1) метеорологічні спостереження на аеродромі та надання метеорологічної інформації про стан погодних умов на аеродромі відповідним користувачам: органам обслуговування повітряного руху, експлуатантам та аеродромним службам;
2) метеорологічне обслуговування польотів ПС в районі аеродрому, зльотів та посадок ПС на аеродромі;
3) збір, обробка, узагальнення та надання метеорологічної інформації експлуатантам або членам льотних екіпажів;
4) прогностичне обслуговування - розробка, складання та постачання авіаційних прогнозів погоди органам ОПР та експлуатантам;
5) передпольотне інформаційне обслуговування - комплекс заходів, спрямованих на забезпечення користувачів повітряного простору метеорологічною інформацією, необхідною для підготовки та виконання польоту;
6) стеження за погодними умовами та метеорологічне обслуговування польотів ПС у визначеній частині повітряного простору;
7) підготовка та надання кліматичної інформації.

Провайдери метеорологічного обслуговування можуть здійснювати діяльність за одним, кількома або всіма зазначеними напрямами.

Згідно з п. 1 Глави 4 Розділу IV Авіаційних правил, для забезпечення зльоту та посадки ПС органам ОПР надаються поточні дані метеорологічних спостережень, що представлені на ПД АСМС (АМС) або на дисплеях автономних метеорологічних приладів.
Діяльність провайдера АНО в частині MET зльотів та посадок повітряних суден відповідно до міжнародних та національних норм забезпечує безпеку авіаційних перевезень (п. п. 3.2.1, 3.2.2, 3.3 Положення Державної служби нагляду за забезпечення безпеки авіації № 1503/11783 від 14.12.2005 року "Про систему управління безпекою польотів на авіаційному транспорті", розділ VIII Наказу Міністерства транспорту та зв`язку від 23.06.2010 року № 383 "Про затвердження правил обслуговування повітряного руху на цивільних аеродромах України", Розділ II  Наказу Міністерства інфраструктури України "Про затвердження правил польотів цивільних повітряних суден у повітряному просторі України" від 28.10.2011 року № 478).
Разом з тим, Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.1996 року №1548  Мінінфраструктури надано повноваження встановлювати ставки плати за послуги з аеронавігаційного обслуговування повітряних суден у повітряному просторі України.  Наказом Міністерства інфраструктури України від 04.06.2019 року № 415  встановлено Ставки плати за послуги з аеронавігаційного обслуговування повітряних суден, у повітряному просторі районів польотної інформації України (ПП РПІ) на маршруті, на підході та в районі аеродрому. Виставлення рахунків та справляння плати за аеронавігаційне обслуговування здійснюється Державним підприємством обслуговування повітряного руху України (Украерорух) (GEN 4.2-4 Збірника аеронавігаційної інформації України). 
При цьому, ставки плати за послуги з аеронавігаційного обслуговування за напрямком метеорологічне обслуговування зльотів та посадок повітряних суден па аеродромах не встановлено.
Зокрема, Міністерство інфраструктури України своїм листом від 23.05.2018 року №5430/09/10-18, зазначило, що Украерорух не надає метеорологічне обслуговування зльоту/посадки на аеродромах, витрати на метеорологічне обслуговування зльотів та посадок не включаються до одиночної ставки плати за аеронавігаційне обслуговування на підході та в районі аеродрому.
Наразі, як вбачається з наявної в матеріалах справи копії Сертифікату Державної авіаційної служби серія АА №018392 від 22.12.2007 Державне підприємство обслуговування повітряного руху України (Украерорух) не є сертифікованим провайдером аеронавігаційного обслуговування за напрямком метеорологічне обслуговування зльотів та посадок повітряних суден на аеродромах, позаяк здійснює метеорологічне обслуговування на маршрутах.  (т. 1 а.с. 198-210) 
Так, відповідно до протоколу міжвідомчої наради з питань розподілу функцій з метеорологічного обслуговування аеронавігації у зв`язку з упровадженням Украерорухом системи централізованого метеорологічного забезпечення аеронавігації (СЦМЗА) від 28.05.2009 року, затвердженого заступником міністра транспорту та зв`язку України - головою Державіаадміністрації та заступником міністра з надзвичайних ситуацій України, а також на виконання вимог наказу Державіаадміністрації від 08.05.2009 № 311 «Про метеорологічне забезпечення аеронавігації на маршруті», з 01.06.2009 Украерорух виконує функції щодо метеорологічного обслуговування аеронавігації виключно на маршрутах/у районах польотів.                (т. 1 а.с. 229-232)
Отже, зважаючи на викладене, колегія суддів відхиляє твердження відповідача про те, що Украерорух є провайдером аеронавігаційного обслуговування та, з-поміж іншого, надає послуги з польотно-інформаційного обслуговування і надає метеорологічну інформацію необхідну для зльоту та посадки повітряних суден.
При цьому на території України метеорологічне обслуговування на аеродромах, в аеропортах, злітно - посадкових майданчиках, вертодромах, а також передпольотне інформаційне обслуговування екіпажів здійснюється аеродромними метеорологічними органами, до яких відноситься позивач - Державне підприємство "Український авіаційний метеорологічний центр"              (п.1 Розділу III  Наказу Державної авіаційної служби України від 09.03.2017               № 166 «Про затвердження авіаційних правил України" Метеорологічне обслуговування цивільної авіації").
Підпунктом 1 пункту 2 Додатку № 3 до  Постанови Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року № 1102 "Деякі питання надання платних послуг підрозділами Міністерства надзвичайних ситуацій", якою затверджено перелік платних послуг, які надаються гідрометеорологічними установами та організаціями Міністерства надзвичайних ситуацій, а саме: усі види спеціалізованих гідрометеорологічних та інших прогнозів і розрахунків для підприємств, установ та організацій, зокрема авіаметеорологічні прогнози та попередження, консультації та інші послуги щодо метеорологічного обслуговування польотів цивільної авіації, крім рейсів літери "А", польотів санітарної авіації, аварійно-рятувальних та рейсів з гуманітарною допомогою.
В свою чергу, вартість послуг на аеродромне метеорологічне обслуговування, яке надається позивачем, обраховується відповідно до спільного  Наказу МНС України, Мінекономрозвитку та Мінфіну від 03.01.2012 року № 1/2/1 "Про затвердження Методики формування вартості платних послуг, які надаються підрозділами Міністерства надзвичайних ситуацій".
Відтак, з аналізу наведеного вбачається, що формуючи плату за надання послуг з метеорологічного обслуговування цивільної авіації ДП "УАМЦ" керується нормами  Закону України "Про гідрометеорологічну діяльність" від 18.02.1999 року № 443-XIV,  Постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року № 1102 "Деякі питання надання платних послуг підрозділами Міністерства надзвичайних ситуацій"  та спільним  Наказом МНС України, Мінекономрозвитку та Мінфіну від 03.01.2012 року № 1/2/1 "Про затвердження Методики формування вартості платних послуг, які надаються підрозділами Міністерства надзвичайних ситуацій"  (далі - Методика).
          Разом з тим, з урахуванням Методики при формуванні ціни на послуги з метеорологічного обслуговування  будь-якого виду польотів ДП «УАМЦ» враховується кількість та види метеорологічної інформації, необхідної для виконання рейсу та в подальшому на основі розрахункової вартості одиниці кожного виду метеорологічної продукції ДП «УАМЦ» формується відповідний пакет послуг, у складі якого враховуються кількість наповнення, що безпосередньо впливає на рівень ціни. 

За твердженнями позивача, у відповідності до положень чинного законодавства, з метою забезпечення безпеки польотів, відповідач безперервно отримував усю необхідну метеорологічну інформацію для зльоту та посадки повітряних суден на аеродромі Київ/Бориспіль протягом січня, березня 2020 року відповідно до вимог Авіаційних правил України, Інструкції з метеорологічного обслуговування польотів повітряних суден на аеродромі Київ/Бориспіль в частині обслуговування зльотів та посадок.

Як вбачається з поданих позивачем відомостей, у січні 2020 року Приватне акціонерне товариство "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" на аеродромі Київ/Бориспіль здійснило 1 279 міжнародних рейси, 330 регулярних рейсів по Україні, 1 нерегулярний рейс по Україні та                           1 тренувальний політ, а у березні 2020 року - 673 міжнародних рейси,                         143 регулярних рейси по Україні та  1 нерегулярний рейс по Україні. Ці відомості з боку відповідача належними та допустимими доказами не спросовано. 

Як вже було зазначено вище, сторонами не було досягнуто згоди щодо підписання договору на 2020 рік з тарифами, затвердженими позивачем, що вбачається з листуванням між сторонами,а саме у зв`язку із закінченням терміну дії договору про надання послуг з метеорологічного обслуговування польотів     № 28-19 від 29.01.2019 позивач надіслав відповідачу лист №02/980 від 17.12.2019 з пропозицією укласти договір на 2020 рік. Проте, згоди в укладенні договору на вказаний період, в тому числі і на січень, березень 2020 року досягнуто не було.

Щодо визначення ціни та формування вартості послуг у спірний період, судом першої інстанції було встановлено, що відповідно до поданого позивачем витягу із прайс-листа вартості метеообслуговування 1 рейсу, що надається ДП "УАМЦ" з 01.01.2020, вартість послуг з метеообслуговування зльоту і посадки (без метеопідготовки до польоту) на аеродромі Київ/Бориспіль становить: міжнародних та нерегулярних польотів в межах України - 565,00 грн, внутрішніх регулярних польотів в межах України - 502,00 грн, тренувальних польотів та обльоту аеродрому - 428,00 грн.
Так, відповідно до п. 1.4 вищезгаданої Методики вартість платних послуг визначається підрозділами МНС України окремо за кожним видом послуг, зазначених у додатках до  Постанови, і складається з витрат, безпосередньо пов`язаних з їх наданням.
Згідно з п. 2.1 Методики формування вартості платних послуг здійснюється відповідно до економічно обґрунтованих планованих витрат підрозділів МНС України, визначених на підставі державних та галузевих нормативів витрат ресурсів, техніко-економічних розрахунків, кошторисів, з урахуванням цін на матеріальні ресурси та послуги у запланованому періоді.
До вартості платних послуг згідно п.2.2 Методики включаються: прямі матеріальні витрати, до яких включається вартість основних та оборотних засобів, які безпосередньо використовуються під час надання платної послуги, а саме: придбання сировини та матеріальних цінностей, обладнання, оснащення, матеріали, паливо та енергія, необхідні для забезпечення виконання послуги, тощо (п.2.4); прямі витрати на оплату праці та відрахування на соціальні заходи, а саме: витрати на заробітну плату і грошове забезпечення, виходячи з чисельності та тарифно-кваліфікаційного складу працівників та осіб рядового і начальницького складу, безпосередньо пов`язаних з наданням послуг, часу їх фактичного залучення та відповідних нормативно-правових актів, що стосуються умов нарахування заробітної плати та грошового забезпечення працівників та осіб рядового і начальницького складу підрозділів МНС України (п.2.5); інші прямі витрати, а саме: витрати на оплату: службових відряджень і транспортних витрат персоналу, діяльність якого безпосередньо пов`язана з наданням платної послуги; послуг зв`язку, якими користується персонал, діяльність якого безпосередньо пов`язана з наданням платної послуги; амортизації (зносу) основних та інших необоротних матеріальних і нематеріальних активів, безпосередньо пов`язаних з наданням платної послуги (п. 2.6); непрямі витрати, а саме: всі інші витрати, які можуть бути пов`язані із забезпеченням функціонування підрозділу МНС України, а саме витрати на оплату: адміністративних витрат, пов`язаних із забезпеченням функціонування підрозділу МНС України, що надає платні послуги; амортизації (зносу) основних та інших необоротних матеріальних і нематеріальних активів, не пов`язаних з наданням платної послуги; оренди будівлі (приміщення) та витрат на поточний ремонт; охорони праці, техніки безпеки і охорони навколишнього природного середовища; праці, відрахування на соціальні заходи та медичне страхування адміністративного та технічного персоналу; послуг сторонніх організацій, у тому числі послуг з охорони та пожежної охорони приміщень, у яких надаються платні послуги; тепло-, водопостачання і водовідведення, електроенергії та інші утримання приміщень; утримання, експлуатації та ремонту, страхування, операційної оренди основних засобів, інших необоротних активів, призначених для забезпечення функціонування підрозділу МНС України (п. 2.7).
Таким чином, за висновками колегії суддів, з урахуванням вказаної Методики при формуванні ціни на послуги з метеорологічного обслуговування будь - якого виду польотів ДП "УАМЦ" враховується кількість та види метеорологічної інформації, необхідної для виконання рейсу та в подальшому на основі розрахованої вартості одиниці кожного виду метеорологічної продукції ДП "УАМЦ" формується відповідний пакет послуг, у складі якого враховуються кількість наповнення, що безпосередньо впливає на рівень ціни, яка, зокрема, є різною для тренувальних польотів та обльоту по аеродрому і зльоту та посадки регулярних/нерегулярних польотів в межах України та міжнародних польотів.
Отже, на підставі викладеного, аргументи відповідача про те, що позивачем ціни на послуги встановлено на власний розсуд, не знайшли свого підтвердження, позаяк спростовуються викладеним вище. 
Перелік та вартість метеопослуг, що надаються на аеродромі Київ/Бориспіль для зльоту-посадки повітряних суден, з визначенням конкретних видів метеопослуг та їх вартості долучено позивачем до матеріалів справи.

Враховуючи встановлену вартість метеообслуговування, позивач здійснив розрахунок наданих послуг у січні 2020 року на суму 922 618,60 грн, у зв`язку з чим відповідні рахунки на оплату № 54 та № 53 від 31.01.2020 разом з актами надання послуг № 53 та № 54 від 31.01.2020 направив відповідачу 25.02.2020.

Крім того, позивач здійснив розрахунок наданих послуг у березні                 2020 року на суму 467   066,20 грн, у зв`язку з чим відповідні рахунки на оплату № 175 та № 176 від 31.03.2020 разом з актами надання послуг № 175 та № 176 від 31.03.2020 направив відповідачу 14.04.2020.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:
1)  договори та інші правочини;
2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;
3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;
4) інші юридичні факти.

Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі  статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до норм ст. 181 ГК України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами ЦК України (ч. 8 ст. 181 ГК України).

Відповідно до ст. 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

У разі недотримання сторонами письмової форми правочину, для з`ясування факту його вчинення та змісту слід виходити з приписів частини другої статті 205 ЦК України, яка регламентує, що поведінка сторін, що засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків, може доводитися письмовими доказами та поясненнями сторін.

За приписами статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України   встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України      зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог      Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7  ст. 193 Господарського кодексу України).

Оцінивши обставини спірних правовідносин сторін, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що, незважаючи на відсутність підписаного між сторонами цього спору письмового договору у  формі єдиного документа, між Державним підприємством "Український авіаційний метеорологічний центр" та Приватним акціонерним товариством "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" виникли господарські відносини за договором надання послуг, укладеним у спрощений спосіб.

Так, незважаючи на відсутність волевиявлення до підписання письмового договору, відповідач здійснював фактичні дії щодо його виконання, а саме, у січні та березні 2020 року використовував повітряний простір України для здійснення міжнародних рейсів та рейсів по Україні, таким чином, використовуючи інформацію, надану позивачем шляхом обслуговування зльотів і посадок.

Оскільки, як було встановлено вище, Державне підприємство обслуговування повітряного руху України не надає метеорологічне обслуговування зльоту/посадки на аеродромах та відповідно не справляє за нього плату, а Державне підприємство "Український авіаційний метеорологічний центр" є єдиним сертифікованим провайдером щодо надання послуг аеронавігаційного обслуговування цивільної авіації України в частині метеорологічного обслуговування зльотів та посадок повітряних суден, без якого будь-які польоти були б неможливими, здійснені відповідачем рейси на аеродромі Київ/Бориспіль у період січень, березень 2020 року свідчать про те, що відповідач в будь-якому разі приймав метеообслуговування, надане позивачем. 

Поряд з цим, відповідач не довів належними доказами, що вказане метеообслуговування протягом спірного періоду йому надавалось іншою, аніж позивач особою, уповноваженою здійснювати відповідне обслуговування на території України. При цьому, наданий відповідачем Генеральний договір про надання послуг від 21.12.2009, укладений відповідачем з компанією Jeppesen GmbH, створеною та діючою відповідно до законодавства Федеративної Республіки Німеччина, жодним чином не свідчить про те, що остання може надавати та надавала Приватному акціонерному товариству "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" спірні послуги на території України.

Колегія суддів вважає необґрунтованими та недоведеними в розумінні Закону України "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні" твердження відповідача, що ціни на послуги з метеорологічного обслуговування визначені позивачем є дискримінаційними, оскільки встановленні залежно від видів польотів. Так, ціна на метеорологічне обслуговування зльоту та посадки повітряних суден залежить від напрямку рейсу - внутрішній чи міжнародний рейс, хоча метеорологічна інформація, яку позивач включив до пакету послуг є однаковою та її обсяг не залежть від виду рейсу. 

З цього приводу колегія суддів зазначає, що за приписами  Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні»  дискримінацією є ситуація, за якої особа та/або група осіб за їх ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, інвалідності, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовними або іншими ознаками, які були, є та можуть бути дійсними або припущеними, зазнає обмеження у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами в будь-якій формі, встановленій цим Законом, крім випадків, коли таке обмеження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.
За змістом  статті 1 Закону України "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні"  непряма дискримінація (яка, є однією з форм дискримінації) - ситуація, за якої внаслідок реалізації чи застосування формально нейтральних правових норм, критеріїв оцінки, правил, вимог чи практики для особи та/або групи осіб за їх певними ознаками виникають менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами та/або групами осіб, крім випадків, коли їх реалізація чи застосування має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.
Виходячи зі змісту вказаного  закону  ознака, яка є причиною дискримінації, має становити особистісну характеристику, бути персоналізованою або такою, на яку особа не може вплинути (раса, колір шкіри, політичні, релігійні та інші переконання, стать, вік, інвалідність, етнічне та соціальне походження, громадянство, сімейний та майновий стан, місце проживання, мовні ознаки тощо).
Статтею 6 вказаного Закону  форми дискримінації з боку державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, юридичних осіб публічного та приватного права, а також фізичних осіб, визначені  статтею 5    цього Закону, забороняються.
Дискримінація суб`єктів господарювання не допускається (ч.2  ст. 31 Господарського кодексу України).
Головним нормативним актом в сучасній європейській системі захисту прав є  Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, стаття 14 якої забороняє дискримінацію.
Дискримінація означає поводження з особами у різний спосіб без об`єктивного та розумного обґрунтування у відносно схожих ситуаціях (див. mutatis mutandis пункт 48 рішення ЄСПЛ від 7 листопада 2013 року у справі «Пічкур проти України»).
Суд зазначає, що допускаючи широке розуміння (тлумачення) дискреції у питанні визначення вартості метеорологічного обслуговування зльоту та посадки під час визначення цін, ДП "УАМЦ" при цьому враховано допустимі законні межі своїх повноважень та об`єктивні й розумні критерії для убезпечення відповідача від несправедливості та створення йому нерівних умов діяльності порівняно з конкурентами, які діють на одному ринку.
Наразі під час розгляду справи судом з`ясовано відсутність встановлення спеціальними нормативно-правовими актами ставки плати за послуги з аеронавігаційного обслуговування за напрямком метеорологічне обслуговування зльотів та посадок повітряних суден на аеродромах.
При цьому судом встановлено та відповідачем не спростовано те, що в кожному випадку, у тому числі й стосовно відповідача, рішення щодо встановлення ціни на послуги з метеорологічного обслуговування різних видів польотів позивачем приймалось індивідуально, з різною для кожного виду послуг ціною, враховуючи кількість і види метеорологічної інформації, необхідної для виконання рейсу (польоту).
Водночас суд зазначає, що помилковим буде й уніфікація підходу без урахування заслуговуючих на увагу обставин, інтересів господарюючих суб`єктів.
У цьому сенсі важливою стосовно тлумачення дискримінації видається справа Тлимменос (Thlimmenos) проти Греції», де зазначено «…Право на захист від дискримінації порушено під час застосування однакового підходу до осіб, які перебувають у різних ситуаціях, за умови, що таке поводження не виправдане об`єктивною чи розумною метою…».
Отже, суд вказує на наявність дискримінації не лише тоді, коли до осіб, що знаходяться в аналогічних ситуаціях, необґрунтовано ставляться по різному, але й у випадку однакового поводження з особами, ситуації яких відрізняються.
У процесі розгляду численних справ, пов`язаних із застосуванням статті 14 Конвенції, Європейський суд з прав людини систематизував елементи, що утворюють дискримінацію, а саме:
1) мають бути встановлені факти, що свідчать про різне ставлення;
2) ця відмінність у ставленні не виправдана легітимною метою (суспільним інтересом), тобто відсутнє об`єктивне й розумне обґрунтування мети і результатів відповідного заходу;
3) відсутня розумна співмірність між засобами, що використовуються, і метою, що досягається (баланс інтересів).
У контексті викладеного суд зазначає, що під час розгляду справи відповідачем не надано суду належних, допустимих, достатніх та переконливих доказів на підтвердження того, що визначені ДП "УАМЦ" ціни на послуги з метеорологчного обслуговування польотів на аеродромі Київ/Бориспіль у спірний період є дискримінаційними та не відповідають легітимній меті, а також балансу суспільного й приватного інтересу відповідача. Окрім цього відповідачем не доведена необ`єктивність та нерозумність підходу ДП "УАМЦ" у визначенні цін на послуги з метеорологічного обслуговування.
В свою чергу судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги доводи скаржника про порушення ДП "УАМЦ"  ст. 11 Закону України "Про ціни і ціноутворення", оскільки відсутність законодавчого встановлення цін на послуги метеорологічного обслуговування зльоту/посадки на державному рівні не може позбавляти суб`єкта господарювання права на отримання плати за надані послуги, що, відповідно, зумовлює необхідність самостійного встановлення цін на такі послуги.
Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів)", Мінінфраструктури встановлює за погодженням з Мінекономіки ставки плати в іноземній валюті за послуги з аеронавігаційного обслуговування повітряних суден у повітряному просторі України.

Як було встановлено судом, одинична ставка плати за послуги з АНО на підході та в районі аеродрому, затверджена Наказом Міністерства інфраструктури України від 04.06.2019 № 415, яка справляється Державним підприємством обслуговування повітряного руху України (Украерорух), не включає метеорологічне обслуговування на підході та в районі аеродрому. Натомість, ставки плати за послуги з аеронавігаційного обслуговування за напрямком метеорологічне обслуговування зльотів і посадок повітряних суден на аеродромах законодавчо не встановлено.

При цьому, як встановлено судом, враховуючи відсутність законодавчої заборони, вартість послуг метеорологічного обслуговування обраховано позивачем відповідно до вимог Методики формування вартості платних послуг, які надаються підрозділами Міністерства надзвичайних ситуацій України, затвердженої Наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства фінансів України та Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 03.01.2012 № 1/2/1.

Крім того, слід зазначити, що надання метеорологічної інформації не безпосередньо відповідачу, а через Украерорух, не впливає на факт користування послугами та обов`язок відповідача їх оплатити належному виконавцю, яким є позивач.

В цій частині судом першої інстанції також доцільно відмічено той факт що між сторонами цього спору вже існували правовідносини за договором про надання послуг з метеорологічного обслуговування польотів № 28-19 від 29.01.2019, що виконувався відповідачем. Однак, останній наразі заявляє про про те, що такі послуги він не замовляв та не отримував вказаного виду послуги, та, більш того, що такі послуги надаються Украерорухом, а не позивачем, що в свою чергу суперечить попередній поведінці відповідача та є недобросовісним.

Отже, зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду, що відповідач повинен провести повний розрахунок із позивачем за надані послуги метеорологічного обслуговування у спірний період, а тому позовні вимоги щодо стягнення боргу в розмірі 1  389  684,80 грн підлягають задоволенню.
          Інших доводів та доказів, які б слугували підставою для скасування оскарженого рішення скаржником не наведено. Аргументи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та в більшій мірі дублюють посилання викладені ним у позові та зводяться до переоцінки обставин зазначених місцевим судом, яким надана належна правова оцінка.

Саме лише прагнення скаржника ще раз розглянути та оцінити ті самі обставини справи і докази в ній не є достатньою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції  зазначає, що за змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України",       no. 4241/03 від 28.10.2010 Суд повторює, що, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Всім встановленим обставинам, які мають значення для правильного вирішення спору надана належна правова оцінка. 

Проаналізувавши текст оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про вмотивованість судового рішення, враховуючи, що доводи та аргументи сторін були почуті, судом зазначено з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується його рішення, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Хаджинастасиу проти Греції", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації"). 

Процесуальні права сторін  при розгляді справи судом першої інстанції не порушено. 

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Нормою ст. 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, доводи апеляційного оскарження є необґрунтованими, підстав для зміни чи скасування оскарженого рішення у даній справі колегія суддів не вбачає.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати.
Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 129 ГПК України та, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги, покладаються на  скаржника. 

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

                                       ПОСТАНОВИВ:

1.  Апеляційну скаргу залишити без задоволення. 
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2020 у справі №910/3898/20   залишити без змін. 
3. Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути  оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України. 
          
          Повний текст постанови суду складено та підписано - 29.01.2021.

Головуючий суддя                                                            В.А. Корсак 

Судді                                                                                О.О. Євсіков

                                                                                О.В. Попікова