ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/3029/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: А.В. Руденко

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  01 лютого 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Земляної Г.В., Файдюка В.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного кадастрового реєстратора управління Держгеокадастру у Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Семко Яни Андріївни, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору: Державного підприємства "Смілянське лісове господарство" про оскарження неправомірних дій та зобов`язання вчинити дію, 

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного кадастрового реєстратора управління Держгеокадастру у Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Семко Яни Андріївни, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору: Державного підприємства "Смілянське лісове господарство" в якому просив суд:
- визнати неправомірними дії відповідача щодо державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі за кадастровим номером 7123789000:02:001:1151;
- визнати неправомірними дії відповідача щодо державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі за кадастровим номером 7123789000:02:001:1153;
- скасувати державну кадастрову реєстрацію земельної ділянки за кадастровим номером 7123789000:02:001:1151;
- скасувати державну кадастрову реєстрацію земельної ділянки за кадастровим номером 7123789000:02:001:1153;
- зобов`язати відповідача внести відповідний запис до Поземельної книги про припинення державної кадастрової реєстрації за кадастровим номером 7123789000:02:001:1151;
- зобов`язати відповідача внести відповідний запис до Поземельної книги про припинення державної кадастрової реєстрації за кадастровим номером 7123789000:02:001:1153.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд за їх участю.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Судом першої інстанції встановлено, що ФОП ОСОБА_2 на підставі розпорядження Черкаської обласної державної адміністрації №428 від 13.06.2018 розроблена Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) загальною площею 12018,4387 га ДП "Смілянське лісове господарство" для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг в адмінмежах Головятинської, Залевківської, Костянтинівської, Носачівської, Плескачівської, Санжариської, Сунківської, Ташлицької сільських рад та Балаклеївської, Березняківської, Ротмістрівської, Тернівської сільських територіальних громад Смілянського району Черкаської області за межами населених пунктів.
03.06.2019 ДП "Смілянське лісове господарство" подало заяву про державну реєстрацію земельної ділянки площею 45,9868 га в адмінмежах Ташлицької сільської ради. Відповідач здійснив перевірку відповідності документів вимогам ч. 5 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" та здійснив державну реєстрацію земельної ділянки за кадастровим номером 7123789000:02:001:1151.
З кадастрового плану земельної ділянки кадастровий номер 7123789000:02:001:1151 вбачається, що координати поворотних точок земельної ділянки встановлені на відстані, що перевищує 200 м, а саме: №13 - 238,4692м, №15 - 221.0764; №26 - 223,9897; №30 - 243,0414м; №133 - 201,4627м (а.с. 5).
Згідно з Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку станом на 02.09.2020 (а.с. 27) 21.02.2020 у Державному земельному кадастрі зареєстрована земельна ділянка кадастровий номер 7123789000:02:001:1151, цільове призначення: для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг; категорія земель: землі лісогосподарського призначення;  форма власності - державна, площа земельної ділянки - 45,9868 га; місцерозташування - Черкаська область, Смілянський район, в адмінмежах Ташлицької сільської ради; вид речового права - право постійного користування земельною ділянкою; користувач - ДП "Смілянське лісове господарство". 
05.06.2019 ДП "Смілянське лісове господарство" подало заяву про державну реєстрацію земельної ділянки площею 41,9519 га в адмінмежах Ташлицької сільської ради. Відповідач здійснив перевірку відповідності документів вимогам ч. 5 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" та здійснив державну реєстрацію земельної ділянки за кадастровим номером 7123789000:02:001:1153.
З кадастрового плану земельної ділянки кадастровий номер 7123789000:02:001:1153 вбачається, що координати поворотних точок земельної ділянки встановлені на відстані, що перевищує 200 м, а саме: №1 - 289,35м; №2 - 212,48 м; №6-291,78м; №14 - 201,87м; №16 - 274,9 м (а.с. 6, 53-54).
Згідно з Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку станом на 02.09.2020 (а.с. 27) 21.02.2020 у Державному земельному кадастрі зареєстрована земельна ділянка кадастровий номер 7123789000:02:001:1153, цільове призначення: для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг; категорія земель: землі лісогосподарського призначення;  форма власності - державна, площа земельної ділянки - 41,9519 га; місцерозташування - Черкаська область, Смілянський район, в адмінмежах Ташлицької сільської ради; вид речового права - право постійного користування земельною ділянкою; користувач - ДП "Смілянське лісове господарство".
Рішенням №1 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 07.04.2020 позивачу відмовлено у державній реєстрації земельної ділянки площею 18,7335 га, яка розташована за адресою: Черкаська область, Смілянський район, адміністративні межі Ташлицької сільської ради, згідно технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Ташлицької сільської ради, оскільки в межах вказаної земельної ділянки знаходяться частини інших земельних ділянок з кадастровими номерами 7123789000:02:001:1151 та 7123789000:02:001:1153.
Вважаючи, що порушення відстаней між поворотними точками  меж земельних ділянок є підставою для відмови у державній реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами 7123789000:02:001:1151 та 7123789000:02:001:1153 і така реєстрація порушує права позивача на державну реєстрацію земельної ділянки площею 18,7335 га, позивач звернувся з позовом до суду.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи  державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок державної реєстрації земельних ділянок регулюється Законом України "Про Державний земельний кадастр" від 07.07.2011 №3613-V1 (далі - Закон №3613).
Стаття 1 Закону №3613 визначає, що Державний земельний кадастр - це єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами; державна реєстрація земельної ділянки - це внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.
Частина 1 ст. 9 Закону №3613 передбачає, що внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Згідно ч. 4 ст. 9 Закону №3613 державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам.
Згідно ч. 1 ст. 15 Закону №3613  до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.
Згідно ч. 1 ст. 21 Закону №3613 відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру, зокрема, на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України та у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками.
Порядок державної реєстрації земельної ділянки визначено ст. 24 Закону №3613.
Згідно ч. 1 ст. 24 Закону №3613 державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.
Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (ч. 2 ст. 24 Закону №3613).
Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою, зокрема, особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи (ч. 3 ст. 24 Закону №3613).
Для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа (ч. 4 ст. 24 Закону №3613).
Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації (ч. 5 ст. 24 Закону №3613).
Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини (ч. 6 ст. 24 Закону №3613).
Отже однією з підстав відмови у державній реєстрації земельної ділянки є невідповідність поданих документів вимогам законодавства.
Судом встановлено, що позивач посилається на невідповідність кадастрових планів земельних ділянок з кадастровими номерами 7123789000:02:001:1151 та 7123789000:02:001:1153 вимогам п. 3.4 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 №376 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.06.2010 за №391/17686, згідно з яким межові знаки встановлюються у поворотних точках меж земельної ділянки, але не рідше ніж через 200 м. 
Вимоги до кадастрового плану визначені ст. 34 Закону №3613, яка передбачає, що на кадастровому плані земельної ділянки відображаються: площа земельної ділянки; зовнішні межі земельної ділянки (із зазначенням суміжних земельних ділянок, їх власників, користувачів суміжних земельних ділянок державної чи комунальної власності); координати поворотних точок земельної ділянки; лінійні проміри між поворотними точками меж земельної ділянки; кадастровий номер земельної ділянки; кадастрові номери суміжних земельних ділянок (за наявності); межі земельних угідь; межі частин земельних ділянок, на які поширюється дія обмежень у використанні земельних ділянок, права суборенди, сервітуту; контури об`єктів нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці. Таблиці із зазначенням координат усіх поворотних точок меж земельної ділянки, переліку земельних угідь, їх площ, відомостей про цільове призначення земельної ділянки та розробника документації із землеустрою на земельну ділянку є невід`ємною частиною кадастрового плану земельної ділянки (ч. 1); кадастровий план земельної ділянки складається при формуванні земельної ділянки у паперовій та електронній (цифровій) формі (ч. 2);  порядок складання та затвердження вимог до оформлення кадастрових планів земельних ділянок встановлюється Кабінетом Міністрів України (ч. 3).
Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051 затверджено Порядок ведення Державного земельного кадастру, згідно з додатком 8 до якого "Поземельна книга", розділ 11 "Кадастровий план земельної ділянки та експлікація земельних угідь" передбачений зміст кадастрового плану земельної ділянки, а саме: координати поворотних точок земельної ділянки, які включають номер точки, назву точки, відстань, координати.
Отже ні ст. 34 Закону №3613, ні Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051 не передбачено, якими повинні бути відстані між поворотними точками координат земельної ділянки.
З огляду на вказане кадастрові плани земельних ділянок з кадастровими номерами 7123789000:02:001:1151 та 7123789000:02:001:1153 відповідають вимогам законодавства, а державна реєстрація вказаних земельних ділянок здійснена на законних підставах.
Суд вважає необґрунтованими посилання позивача на порушення п. 3.4 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 №376 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.06.2010 за №391/17686 (далі - Інструкція №376).
Так, Інструкція №376 розроблена на виконання вимог, зокрема, ст. 55 Закону України "Про землеустрій" від 22.05.2003 №858-1V, згідно з якою встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів. Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка. У разі, якщо межі земельних ділянок в натурі (на місцевості) збігаються з природними та штучними лінійними спорудами і рубежами (річками, струмками, каналами, лісосмугами, шляхами, шляховими спорудами, парканами, огорожами, фасадами будівель та іншими лінійними спорудами і рубежами тощо), межові знаки можуть не встановлюватися.
П. 2.1 Інструкції №376 передбачає, що встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Згідно з п. 3.4. Інструкції №376 межові знаки встановлюються у поворотних точках меж земельної ділянки, але не рідше ніж через 200 м. Мінімальна відстань між межовими знаками в поворотних точках меж земельної ділянки не повинна бути менше ніж 1 м.
Проте п. 1.2 Інструкції №376 передбачає, що встановлення (відновлення) меж земельної ділянки здійснюється з метою визначення в натурі (на місцевості) метричних даних земельної ділянки, у тому числі місцеположення поворотних точок її меж та їх закріплення межовими знаками. 
Також згідно з 3.8. Інструкції №376 межові знаки не встановлюються, зокрема, у місцях, де їх установка неможлива (на водних об`єктах, при забороні проведення земляних робіт). У такому випадку поворотні точки меж земельної ділянки можуть позначатися маркуванням фарбою; на бажання власника (користувача) - у разі якщо межі земельних ділянок в натурі (на місцевості) збігаються з природними та штучними лінійними спорудами і рубежами (річками, струмками, каналами, лісосмугами, шляхами, шляховими спорудами, парканами, огорожами, фасадами будівель та іншими лінійними спорудами і рубежами тощо).    
За змістом вказаних приписів межові знаки встановлюються  не лише у місцеположенні поворотних точок; вимоги щодо відстані між межовими знаками не більше 200 м застосовуються лише у разі фактичного встановлення межових знаків; фактичне встановлення межових знаків не здійснюється у разі, якщо межі земельних ділянок в натурі (на місцевості) збігаються з природними та штучними лінійними спорудами і рубежами (річками, струмками, каналами, лісосмугами, шляхами, шляховими спорудами, парканами, огорожами, фасадами будівель та іншими лінійними спорудами і рубежами тощо).    
Згідно з пояснювальною запискою до технічної документації із землеустрою межі земельних ділянок в натурі  (на місцевості) збігаються з природними та штучними лінійними спорудами і рубежами (лісонасадженнями, шляхами, парканами, огорожами, обвалочними ровами), тому по бажанню користувача межові знаки в натурі не встановлювалися.
За вказаних обставин п. 3.4 Інструкції №376 застосуванню не підлягає.
Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що державна реєстрація земельних ділянок з кадастровими номерами 7123789000:02:001:1151 та 7123789000:02:001:1153 здійснена на законних підставах, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається  до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи. 
За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                                                                                          Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий          суддя                                                                      Є.І.Мєзєнцев

                    cуддя                                                                      Г.В.Земляна

                              суддя                                                                      В.В.Файдюк