ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/1868/19                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Скочок Т.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  28 січня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Федотова І.В.,
суддів: Коротких А.Ю. та Сорочко Є.О.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2020 року у справі за адміністративним позовом державного підприємства «Готель «Козацький» Міністерства оборони України до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про скасування податкових повідомлень-рішень,-
ВСТАНОВИВ:
Державне підприємство «Готель «Козацький» Міністерства оборони України (далі - ДП «Готель «Козацький», позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі - ГУ ДФС у м. Києві, відповідач), в якому просило суд скасувати податкові повідомлення-рішення від 02.10.2018 №0671161213 та №0671141213.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2020 року позов було задоволено.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, про задоволення позову, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.
Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, Головним управлінням ДФС у м. Києві 31 серпня 2018 року на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 та пункту 75.1 статті 75, в порядку пункту 76.3 статті 76 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями, проведено камеральну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на додану вартість до бюджету ДП «ГОТЕЛЬ «КОЗАЦЬКИЙ» (код ЄДРПОУ 14303572).
За результатом перевірки складено акт від 31 серпня 2018 року №15872/26-15-12-13-20/14303572 (далі - акт перевірки).
За наслідками перевірки контролюючим органом встановлено порушення позивачем граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість визначених пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України.
Зі змісту вказаного акту перевірки вбачаються наступні порушення граничного терміну сплати:
- граничний термін (30.12.2016) сплати податку у сумі 210 204,50 грн., нарахованого на підставі податкової декларації реєстр. №9245499598 від 19.12.2016, - на строк більше 30 календарних днів (сплачено 26.01.2018);
- граничний термін (30.01.2017) сплати податку у сумі 164 957,50 грн., нарахованого на підставі податкової декларації реєстр. №9267084031 від 19.01.2017, - на строк більше 30 календарних днів (сплачено 29.01.2018);
- граничний термін (30.01.2017) сплати податку у сумі 128 140,50 грн., нарахованого на підставі податкової декларації реєстр. №9267084031 від 19.01.2017, - на строк більше 30 календарних днів (сплачено 26.01.2018);
- граничний термін (25.01.2018) сплати податку у сумі 168 394,75 грн., нарахованого на підставі податкової декларації реєстр. №9297163387 від 25.01.2018, - на строк більше 30 календарних днів (сплачено 23.04.2018);
- граничний термін (25.01.2018) сплати податку у сумі 169 950,25 грн., нарахованого на підставі податкової декларації реєстр. №9297163387 від 25.01.2018, - на строк більше 30 календарних днів (сплачено 26.03.2018);
- граничний термін (28.01.2018) сплати податку у сумі 13 226,75 грн., нарахованого на підставі податкової декларації реєстр. №9297310587 від 28.01.2018, - на строк більше 30 календарних днів (сплачено 26.03.2018);
- граничний термін (28.01.2018) сплати податку у сумі 201 713 грн., нарахованого на підставі податкової декларації реєстр. №9297310587 від 28.01.2018, - на строк більше 30 календарних днів (сплачено 26.02.2018);
- граничний термін (02.03.2018) сплати податку у сумах 106 646,75 грн. та 95 066,25 грн., нарахованого на підставі податкової декларації реєстр. №9024857077 від 19.02.2018, - на строк більше 30 календарних днів (сплачено 24.05.2018, 23.04.2018);
- граничний термін (30.03.2018) сплати податку у сумі 183 177 грн., нарахованого на підставі податкової декларації реєстр. №9048021971 від 19.03.2018, - на строк більше 30 календарних днів (сплачено 24.05.2018);
- граничний термін (30.04.2018) сплати податку у сумі 247 589,75 грн., нарахованого на підставі податкової декларації реєстр. №9071753613 від 18.04.2018, - на строк більше 30 календарних днів (сплачено 25.06.2018);
- граничний термін (30.05.2018) сплати податку у сумах 30 875,75 грн., 26 660 грн. та 14 159,30 грн., нарахованого на підставі податкової декларації реєстр. №9096962016 від 18.05.2018, - на строк більше/до 30 календарних днів (сплачено 25.07.2018, 23.07.2018 і 25.06.2018);
- граничний термін (30.06.2018) сплати податку у сумах 92 624,75 грн. та 100 000 грн., нарахованого на підставі податкової декларації реєстр. №9123274811 від 19.06.2018, - на строк більше 30 календарних днів (сплачено 27.08.2018 і 20.08.2018);
- граничний термін (28.01.2018) сплати податку у сумі 34 680,30 грн., нарахованого на підставі податкової декларації реєстр. №9297310587 від 28.01.2018, - на строк до 30 календарних днів (сплачено 07.02.2018);
- граничний термін (28.01.2018) сплати податку у сумах 15 629,70 грн., 5 249 грн., нарахованого на підставі податкової декларації реєстр. №9297310516 від 28.01.2018, - на строк до 30 календарних днів (сплачено 07.02.2018, 06.02.2018);
- граничний термін (30.04.2018) сплати податку у сумі 15 871,30 грн., нарахованого на підставі податкової декларації реєстр. №9071753613 від 18.04.2018, - на строк до 30 календарних днів (сплачено 24.05.2018);
- граничний термін (30.06.2018) сплати податку у сумах 50 000 грн. та 19 124,30 грн., нарахованого на підставі податкової декларації реєстр. №9123274811 від 19.06.2018, - на строк до 30 календарних днів (сплачено 26.07.2018 і 25.07.2018);
- граничний термін (30.07.2018) сплати податку у сумі 260 660 грн., нарахованого на підставі податкової декларації реєстр. №9150486223 від 20.07.2018, - на строк до 30 календарних днів (сплачено 27.08.2018).
На підставі висновків акту перевірки 02.10.2018 ГУ ДФС у м. Києві прийняло податкові повідомлення-рішення форми «Ш»:
- за № 0671141213, яким на підставі ст. 126 Податкового кодексу України за порушення позивачем граничного строку сплати сум грошового зобов`язання по податку на додану вартість, всього у загальному розмірі 1971514,50 грн. на строки більше 30 календарних днів, визначили позивачу до сплати штраф у сумі 394302,90 грн. (що, складає 20% від суми несвоєчасно сплачених грошових зобов`язань);
- за № 0671161213, яким на підставі ст. 126 Податкового кодексу України  за порушення позивачем граничного строку сплати сум грошового зобов`язання по податку на додану вартість, всього у загальному розмірі 617086,90 грн. на до 30 календарних днів, визначили позивачу до сплати штраф у сумі 61708,69 грн. (що, складає 10% від суми несвоєчасно сплачених грошових зобов`язань).
Не погоджуюсь з висновками акту перевірки позивач скорився своїм правом досудового врегулювання спорів та звернувся з відповідною скаргою, за результатом розгляду якої рішенням Державної фіскальної служби України від 14.12.2018 №40547/6/99-99-11-06-01-25 вказані податкові повідомлення-рішення були залишені без змін, а скарга - без задоволення.
Позивач, вважаючи податкові повідомлення-рішення № 0671141213, № 0671161213 протиправними та такими, що підлягають скасуванню, звернувся з даним позовом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що визначені суми податкових зобов`язань ДП «Готель «Козацький» сплатило своєчасно та у повному обсязі, про що надало відповідні докази, в той час, коли відповідачем на вимогу суду, без поважних, причин, не надано витягу з інтегрованої картки платника податку на додану вартість та інших документальних доказів на підтвердження висновків викладених в акті перевірки.
Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Відповідно до пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.
Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
Згідно підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Податкова декларація, розрахунок, в силу вимог пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України, це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.
Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Згідно з підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, грошове зобов`язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Згідно статті 126 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Так, з матеріалів справи вбачається, що ДП «Готель «Козацький» до контролюючого органу подано податкові декларації з податку на додану вартість за звітні періоди листопад 2016 року (подана 19.12.2016), грудень 2016 року (подана 19.01.2017), за жовтень 2017 року (подана 17.11.2017), за листопад 2017 року (подана 18.12.2017), за грудень 2017 року (подана 19.01.2018), за січень 2018 року (подана 19.02.2018), за лютий 2018 року (подана 19.03.2018), за березень 2018 року (подана 19.04.2018), за квітень 2018 року (подана 18.05.2018), за травень 2018 року (подана 19.06.2018), за червень 2018 року (подана 20.07.2018), де позивачем задекларовані до сплати суми податкових зобов`язань.
Таким чином, позивачем було сплачено податок на додану вартість та подано до контролюючого органу відповідну податкову звітність у строки, встановлені чинним законодавством.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, вищевказана звітність не була прийнята контролюючим органом, що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями, з підстав необхідності підтвердження права підпису.
Позивач звертався до контролюючого органу з листом, в якому повідомив, що внаслідок неправомірних дій Міністерства юстиції України у Єдиному державному реєстрі містилася недостовірна інформація щодо керівника підприємства, що стало предметом розгляду в Окружному адміністративному суді міста Києва.
Так, Київський апеляційний адміністративний суд задовольнив апеляційну скаргу позивача у справі №826/3233/17 за позовом про визнання протиправним та скасування наказу Мінюсту від 28.12.2016 року №3871/5 «Про скасування реєстраційної дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».
Після цього, позивачем було повторно направлено податкові декларації за підписом ОСОБА_1 , які були прийняті контролюючим органом у січні 2018 року, в той час коли податкові декларації подавались за жовтень, листопад, грудень 2017 року.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.10.2018 року у справі №826/12020/17, яке набрало законної сили, позовні вимоги ДП «Готель «Козацький» задоволено в повному обсязі, визнано дії контролюючого органу протиправними, а звітність такою, що подана у день її фактичного отримання. 
Відповідно до п. 31.1 ст. 31 Податкового кодексу України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.
Згідно абз. 4 п. 56.18 ст. 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Згідно п. 87.9 ст. 87 ПК України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.
Таким чином, значна кількість платежів позивача з податку на додану вартість зараховувалась відповідачем в рахунок погашення боргу за податковими повідомленнями-рішеннями від 06.12.2016 №0073231206 та №0073221206.
Так, Київським апеляційним адміністративним судом постановою від 17.04.2018 року у справі № 826/20202/16 адміністративний позов Державного підприємства Міністерства оборони України «Готель «Козацький» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено.
Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 06 грудня 2016 року №0073231206 та №0073221206.
Відповідно до п. 57.4 ст. 57 ПК України пеня та штрафні санкції, нараховані на суму грошового зобов`язання (її частку), скасовану за результатами адміністративного чи судового оскарження, також підлягають скасуванню, а якщо такі пеня та санкції були сплачені, вони підлягають зарахуванню в рахунок погашення податкового боргу, грошових зобов`язань або поверненню в порядку, встановленому статтею 43 цього Кодексу.
З урахуванням викладеного, кошти, спрямовані позивачем на сплату платежів до бюджету з ПДВ (перелік декларацій з ПДВ зазначено в акті перевірки), в автоматичному режимі зараховувались у погашення сум податкового боргу у порядку календарної черговості його виникнення, визначення строків розрахунку по задекларованих зобов`язаннях з огляду на скасування податкових повідомлень-рішень 06 грудня 2016 року №0073231206 та №0073221206 призводить або до відсутності порушень або до відповідного зменшення суми штрафу.
Проте, відповідачем не надано ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції жодних пояснень та обґрунтувань, яким чином скасування податкових повідомлень-рішень 06 грудня 2016 року №0073231206 та №0073221206 відобразилося на розмірі нарахованих штрафних санкцій, що свідчить про необґрунтованість податкових повідомлень-рішень від 02.10.2018 №0671161213 та №0671141213.
Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що на вимогу суду першої інстанції відповідачем не було надано витребувані ухвалою суду від 11.02.2019 документи (а саме засвідчені витяги з інтегрованої картки платника податку додану вартість - ДП «Готель «Козацький» за 2017 - 2018 роки).
Крім того, у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:          

Судді: