Справа № 734/112/21 	Головуючий у 1 інстанції Соловей В. В. 	
Провадження № 33/4823/116/21 	  	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2021 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 11 лютого 2021 року, 
В С Т А Н О В И В :
Цією постановою:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 ,
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 454.00 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 12 вересня 2020 року,  о 18.30 год., по вул. Никоненка, 12, у с. Красилівка, Козелецького району, ОСОБА_1 керував мотоциклом Kentanr н/р НОМЕР_1 із ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився у присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. 

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Послався на незаконність та необґрунтованість судового рішення, винесеного без всебічного дослідження усіх доказів і без надання їм належної оцінки. Вказав на те, що судом у постанові зазначено, що він керував мотоциклом, однак неспростованим доказом є те, що предметом у даній справі є мотоблок, і він не відноситься до категорії транспортних засобів, а тому він не має нести відповідальність відповідно до вимог ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також у присутності двох свідків.
Пунктом 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 свою вину у   скоєному правопорушенні не визнав та пояснив, що 12.09.2020 року, у вечірній час, у с. Красилівка, керував мотоблоком із причепом. Він не впорався з керуванням і в`їхав у бетонний паркан сусідів. Побачивши це, на вулицю вибігла ОСОБА_4 , стала кричати на нього, а потім викликала працівників поліції. Коли ж на місце приїхали поліцейські, то вони не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, а відразу ж склали протокол. Категорично наполягав на тому, що спиртного в той день не вживав. Паркан сусідам через три дні відремонтував. 

Проте, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №470879 від 12.09.2020 року, ОСОБА_3 , 12 вересня 2020 року, в  18.30 год., по вул. Никоненка, 12, у с. Красилівка, Козелецького району, керував мотоблоком Kentanr н/р НОМЕР_1 із ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився у присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.
Згідно даного протоколу, ОСОБА_1 відмовився надати пояснення, поставити свій підпис у протоколі, а також отримати копію протоколу (а.с.4).
Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Факт відмови ОСОБА_1 від огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які пояснили, що водій ОСОБА_1 , керуючи мотоблоком у стані алкогольного сп`яніння, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив наїзд у бетонний паркан їх господарства. В їх присутності ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку, а також від підписів у протоколі (а.с.5-6). 
При цьому, на переконання апеляційного суду, дані свідки не мали жодних підстав обмовляти ОСОБА_1 , їх пояснення повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення повністю відповідає вимогам, встановленим ст.256 КУпАП, а також диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, згідно якої адміністративна відповідальність настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
А тому доводи апелянта у цій частині є необґрунтованими.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку оформлення протоколу працівниками поліції щодо нього ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час складання протоколу він до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 в частині того, що мотоблок «Кентавр» не є транспортним засобом і для його керування не вимагається посвідчення водія, то їх апеляційний суд вважає необґрунтованими, так як ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного чи іншого сп`яніння, а також за відмову від проходження огляду такою особою.
Визначення терміну «транспортний засіб» наведено в п.1.10 Правил дорожнього руху України, згідно з яким транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Тобто, проаналізувавши дану норму Правил, можна дійти висновку, що у випадку, коли мотоблок служить для перевезення осіб, зокрема, і самого водія чи його вантажу, то в цьому випадку він є повноправним учасником дорожнього руху і вважається транспортним засобом. А тому особа, що керує таким транспортним засобом, повинна нести відповідальність за керування ним у стані алкогольного сп`яніння чи відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. При цьому чинне законодавство не містить вказівки на те, що пристрій визнається транспортним засобом лише у разі присвоєння пристрою номерного знаку та за наявності посвідчення водія у особи, яка ним керує.

Також, не може слугувати підставою для скасування оскаржуваної постанови суду і твердження апелянта про те, що в постанові зазначено, що він керував мотоциклом, оскільки хоч дійсно вказана обставина і має місце, однак, не виключає наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 

Отже, місцевий суд у повному обсязі з`ясував обставини справ, дослідив всі докази, що маються в матеріалах справи, надав їм належну оцінку, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 ПДР України, з чим погоджується й апеляційний суд.

З огляду на зазначене, слід визнати, що доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію ОСОБА_3 слід розцінювати, як намагання уникнути ним встановленої законом відповідальності за скоєне.  

Стягнення ОСОБА_3 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності. 

Відтак, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,                                         

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Козелецького районного суду  Чернігівської області від 11 лютого 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	В. М. Заболотний