Провадження № 33/4820/21/21 
Справа № 674/853/20 Головуючий в 1-й інстанції Шклярук В. М. 
Категорія: ч.1 ст.130КУпАП Доповідач Кулеша Л. М. 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 березня 2021 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретарів судового засідання Гапонова Є.О., Цугель А.О., захисника Кучерявого Д.Й., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу захисника Кучерявого Д.Й., в інтересах  ОСОБА_1 , на постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 10 вересня 2020 року, -

в с т а н о в и л а:

Цією постановою          ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот  неоподатковуваних мінімумів  доходів громадян, що становить десять тисяч двісті гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави, судовий збір в сумі 420 грн. 20 коп. 

За постановою місцевого суду,  ОСОБА_1 05 липня 2020 року о 00 год. 07 хв. по вул. Шевченка, 81, в м. Дунаївці Хмельницької області, керував автомобілем «ВАЗ 2106», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
В поданій апеляційній скарзі захисник Кучерявий Д.Й. просить скасувати постанову місцевого суду, провадження по справі закрити.
Апелянт стверджує, що суд першої інстанції, при постановленні рішення, послався на те, що вина ОСОБА_1 підтверджується відеозаписом, який було переглянуто в судовому засіданні першої інстанції, але даний відеозапис не містить описаних подій.
Крім того, на самому відеозаписі відсутні дата і час подій, а в протоколі про дане адміністративне правопорушення та оскаржуваній постанові не вказано назву, серію та номер пристрою, яким працівники поліції здійснювали відео зйомку подій, що суперечить положенням ч.3 ст.283 КУпАП.
Звертає увагу на те, що свідок - поліцейський ОСОБА_2 , в судовому засіданні першої інстанції, пояснив, що в поліцію надійшло повідомлення від колишньої дружини ОСОБА_1 про хуліганські дії, останнього, тому поліцейські зробили висновки про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у нетверезому стані. Не зважаючи на його пояснення склали протокол про адміністративне правопорушення. Стверджує, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а лише збирався взяти речі у ньому і повернутися додому.
Захист посилається на те, що працівники поліції, після відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, повинні були його відсторонити від керування транспортним засобом та вилучити посвідчення водія, але не зробили цього, що порушує положення ст.266 КУпАП і тому протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 №238958 від 05.07.2020 року вважається не дійсним.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Кучерявого Д.Й., на підтримку апеляційної скарги, свідка, дослідивши матеріали адміністративного справи, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти, в установленому порядку, медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. 
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає, у тому числі, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.
Суддя місцевого суду прийшов до обґрунтованого висновку про повне доведення вини ОСОБА_1 у скоєні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, при викладених у постанові обставинах.
Так, з даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР №238958 від 05.07.2020 року слідує, що ОСОБА_1 в м.Дунаївці, по вул.Шевченка,81, керував автомобілем ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР (а.с.1), за що відповідальність, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
З пояснень свідків ОСОБА_3 (а.с.4) та  ОСОБА_4  (а.с.3) слідує, що вони були очевидцями того, як ОСОБА_1 відмовився пройти огляд для визначення стану сп`яніння на місці зупинки, але був згідний такий пройти в медичному закладі, а по приїзді в медичний заклад відмовився від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння та відмовився надавати будь-які пояснення, підписувати протокол про адміністративне правопорушення у їх присутності.
Крім того, з письмового пояснення ОСОБА_5 від 05.07.2020 року (а.с.7) убачається, що її колишній чоловік ОСОБА_1 близько 11 год. 45 хв. 04.07.2020 року приїхав до неї додому, гучно стукав у двері та вікна, на прохання зупинитися порушувати спокій її малолітньої дитини, яка вже спала, він не реагував, тому вона була змушена зателефонувати в поліцію. ОСОБА_1 почувши, що вона викликала поліцію, сів у власний автомобіль і поїхав, при цьому він перебував у нетверезому стані. 
Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів,  ОСОБА_1  та його захисником Кучерявим Д.Й. не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.
В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник Кучерявий Д.Й. пояснив, що у встановлений день та час ОСОБА_1 не керував автомобілем, а лише перебував у ньому, на відеозаписі відсутнє відео, що даний автомобіль був зупинений працівниками поліції, тому, останн, безпідставно пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.
За показаннями свідка  ОСОБА_2 , в суді апеляційної інстанції, в ніч на 05 липня 2020 року він, разом із ОСОБА_6 , несли службу по охороні громадського порядку в м. Дунаївці. Біля 01 год. на лінію «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_5 про те, що її колишній чоловік ОСОБА_1 , біля її будинку, вчиняє хуліганські дії. Під`їхавши до під`їзду будинку, по вул. М.Залізняка, 11, в м. Дунаївці, побачили як з двору виїхав автомобіль ВАЗ 2106 світлого кольору, поки розверталися службовим автомобілем, він встиг проїхати, повернути в інший двір і зупинитися. За кермом ВАЗ 2106 світлого кольору був ОСОБА_1 , який перебував з ознаками алкогольного сп`яніння, стверджував, що не їхав, а лише сів за кермо, проте двигун автомобіля був гарячим, а здійснити відеозапис не було можливості, в зв`язку з темною порою доби та його маневру транспортним засобом позаду службового автомобіля. На вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився. 
З переглянутого апеляційним судом відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та пояснив, що випив пива.
Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки із відеозапису не убачається вказаний факт, спростовується поясненнями свідка  ОСОБА_2 , який був допитаний судом першої та апеляційної інстанції та показань свідка ОСОБА_5 , в місцевому суді, що в сукупності з іншими доказами у справі підтверджують керування ОСОБА_1 , у встановлений день та час, транспортним засобом ВАЗ 2106.
Інші твердження апеляційної скарги не містять належних доказів, які б могли бути підставою для скасування оскаржуваної постанови, а тому такі твердження розцінюються судом, як бажання ОСОБА_1 уникнути адміністративної відповідальності
Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, не встановлено.  
Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі ОСОБА_1 , правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність його вини у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Накладене на  ОСОБА_1 , адміністративне стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.
З урахуванням наведеного, підстав для скасування постанови у межах апеляційної скарги не вбачається. 
Керуючись ст.289, ст.294 КУпАП, суддя- 
п о с т а н о в и л а:
Постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 10 вересня 2020 року щодо  ОСОБА_1  - залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького 
апеляційного суду                                        Л.М.Кулеша