ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
28 січня 2021 року
м. Київ
Справа № 800/271/17 
Провадження № 11-1269заі19
Велика Палата Верховного Суду у складі:
головуючого судді Князєва В. С.,
судді-доповідача Анцупової Т. О.,
суддів Британчука В. В., Власова Ю. Л., Григор`євої І. В., Гриціва М. І., Єленіної Ж. М., Катеринчук Л. Й., Крет Г. Р., Лобойка Л. М., Пількова К. М., Прокопенка О. Б., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Сімоненко В. М., Ткача І. В., Штелик С. П.,
за участю:
секретаря судового засідання Яроша Д. В.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача - Дубинського В. М.,
представника відповідача - Склярук Ю. В.,
розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу № 800/271/17 за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про скасування рішення
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року (у складі колегії суддів Білоуса О. В., Бевзенка В. М., Данилевич Н. А., Желтобрюх І. Л., Шарапи  В. М.),
 
УСТАНОВИЛА:
Рух справи
1. У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України з позовом до Вищої ради правосуддя (далі - ВРП, Рада), у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив скасувати:
- рішення  Першої  Дисциплінарної  палати  ВРП  від  17  березня  2017 року  № 528/1дп/15-17 про притягнення його до дисциплінарної відповідальності (далі - рішення ВРП від 17 березня 2017 року);
- рішення ВРП від 06 червня 2017 року № 1412/0/15-17 про залишення без змін рішення Першої Дисциплінарної палати ВРП від 17 березня 2017 року № 528/1дп/15-17 (далі - рішення ВРП від 06 червня 2017 року);
- рішення ВРП від 01 серпня 2017 року № 2321/0/15-17 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Соснівського районного суду міста Черкаси на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України» (далі - рішення ВРП від 01 серпня 2017 року).
2. На обґрунтування позовних вимог в частині щодо оскарження рішення від 01 серпня 2017 року позивач зауважив, що воно не містить належних посилань на законні підстави та мотиви притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Зазначає, що в оскаржуваних рішеннях ВРП не є і не може бути підтвердженим факт прямого умислу ОСОБА_1 щодо вчинення дій, які б порочили честь судді. Також, позивач зауважив, що оскаржуване рішення не містить посилань на визначені законом підстави про притягнення його до дисциплінарної відповідальності на момент спірних правовідносин. Крім того, зазначає, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем порушено строк притягнення його до дисциплінарної відповідальності. 
3. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10 липня 2017 року відкрито провадження у цій справі.
4. 03 січня 2018 року керівником апарату Вищого адміністративного суду України справу передано  до  Великої  Палати  Верховного  Суду  на  підставі  підпункту 7 пункту 1  розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за його розпорядженням від 15 грудня 2017 року № 1443.
5. Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 12 січня 2018 року роз`єднано позовні вимоги шляхом виділення в самостійне провадження вимоги позивача про скасування рішення ВРП від 06 червня 2017 року № 1412/0/15-17, ухвалене за результатами розгляду скарги на рішення її Першої Дисциплінарної палати від 17 березня 2017 року № 528/1дп/15-17.
6. Адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ВРП у частині вимог про скасування рішення Першої Дисциплінарної палати ВРП від 17 березня 2017 року № 528/1дп/15-17 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та рішення ВРП від 01 серпня 2017 року № 2321/0/15-17 про звільнення позивача з посади судді передано до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.
7. Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 лютого 2018 року відмовлено у відкритті провадження у цій справі щодо скасування рішення Першої Дисциплінарної палати ВРП від 17 березня 2017 року №528/1дп/15-17. Прийнято до провадження справу в частині позовних вимог про скасування рішення ВРП від 01 серпня 2017 року.
8. Рішенням Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.
9. Не погодившись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав до Великої Палати Верховного Суду апеляційну скаргу.
10. Оскільки апеляційна скарга була не підписана особою, яка її подає, ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 25 листопада 2019 року її було повернуто скаржнику.
11. ОСОБА_1 повторно подав до Великої Палати Верховного Суду апеляційну скаргу.
12. Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 19 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення її недоліків (надання документу про сплату судового збору або копію документа, який надає пільги щодо його сплати).
13.Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 20 січня 2020 року поновила строк на апеляційне оскарження та відкрила провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року.
14. Ухвалою від 04 лютого 2020 року Велика Палата Верховного Суду призначила справу до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
15. 25 лютого 2020 року до Великої Палати Верховного Суду від ВРП надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року - без змін.
16. 09 червня 2020 року від ОСОБА_1 до Великої Палати Верховного Суду надійшли заяви про відвід суддів Великої Палати Верховного Суду: Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г. від участі у розгляді справи № 800/271/17.
17.Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 22 червня 2020 року відмовила у задоволенні заяв ОСОБА_1 про відвід суддів Великої Палати Верховного Суду: Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г. від участі у розгляді справи № 800/271/17.
18. 19 січня 2021 року до Великої Палати Верховного Суду від ВРП надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 21 січня 2021 року зазначену заяву ВРП задовольнила.
19. 19 січня 2021 року до Великої Палати Верховного Суду від ОСОБА_1 також надійшло клопотання про проведення судового засідання у цій справі в режимі відеоконференції.
Зазначене клопотання було задоволено ухвалою Великої Палати Верховного суду від 25  січня 2021 року.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
20. Указом Президента України від 25 червня 1997 року № 583/97 «Про призначення суддів» ОСОБА_1 призначено на посаду судді Соснівського районного суду міста Черкаси строком на п`ять років.
21. Постановою Верховної Ради України від 11 липня 2002 року № 107-IV ОСОБА_1 обрано на посаду судді Соснівського районного суду міста Черкаси безстроково.
22. 03 та 15 грудня 2014 року до Тимчасової спеціальної комісії з перевірки суддів судів загальної юрисдикції (далі - ТСК) надійшли заяви координатора координаційної ради коаліції молодіжних громадських організацій Черкаської області «Молода Черкащина» Феофілової В. В. від 25 листопада 2014 року, заступника прокурора Черкаської області Семенова В. В. від 12 грудня 2014 року про проведення спеціальної перевірки стосовно судді Соснівського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 відповідно до Закону України від 08 квітня 2014 року № 1188-VII «Про відновлення довіри до судової влади в Україні» (далі - Закон № 1188-VII) у зв`язку з постановленням ним ухвал про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 25 січня 2014 року у справах № 712/820/14-к, 712/821/14-к, 712/822/14-к, 712/829/14-к, 712/830/14-к, 712/831/14-к, 712/835/14-к, 712/836/14-к.
23. У зв`язку із закінченням повноважень ТСК, листом секретаря від 29 лютого 2016 року № 2820/0/9-16 заяви про проведення перевірки стосовно судді ОСОБА_1 та пов`язані з їх розглядом документи надіслано для розгляду за загальною процедурою до Вищої ради юстиції (далі - ВРЮ).
24. ВРЮ ухвалою від 04 серпня 2016 року №1941/0/15-16 відкрила дисциплінарну справу стосовно судді ОСОБА_1 .
25. 30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року  № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII), згідно з яким органом, уповноваженим здійснювати дисциплінарне провадження щодо суддів усіх інстанцій, є ВРП та її Дисциплінарні палати.
26. Згідно  з  пунктом 33 розділу XII  «Прикінцеві та перехідні положення» Закону  № 1402-VIII заяви, які передані ТСК ВРЮ відповідно до частини п`ятої статті 2 Закону № 1188-VII, дисциплінарні органи ВРП розглядають у порядку та строки, встановлені законом для здійснення дисциплінарного провадження. За результатами розгляду таких заяв застосовуються дисциплінарні стягнення, визначені цим Законом.
27. Рішенням Першої Дисциплінарної палати ВРП від 17 березня 2017 року № 528/1дп/15-17 суддю Соснівського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано до нього дисциплінарне стягнення у виді подання про звільнення його з посади.
28. Під час розгляду дисциплінарної справи Перша Дисциплінарна палата ВРП установила, що 25 січня 2014 року до Соснівського районного суду міста Черкаси надійшли клопотання: старшого слідчого слідчого відділу (далі - СВ) Соснівського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України (далі - РВ УМВС України) в Черкаській області Ткаченка В. М. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваним ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ; слідчого СВ Черкаського РВ УМВС України в Черкаській області Черничука А. М. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 ; слідчого СВ Черкаського РВ УМВС України в Черкаській області Геращенка Л. Г. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваним ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; слідчого СВ Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області Шевченка В. В. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_10 (за підсудністю з Придніпровського районного суду міста Черкаси); слідчого СВ Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області Семіткіна М. С. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному    ОСОБА_11 (за підсудністю з Придніпровського районного суду міста Черкаси); слідчого СВ Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області Ніколюка П. П. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_12 (за підсудністю з Придніпровського районного суду міста Черкаси).
29. Відповідно до зазначених клопотань ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підозрювалися у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 294 та частиною другою статті 341 Кримінального кодексу України.
30. Клопотання слідчих обґрунтовані тим, що 23 січня 2014 року ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 приблизно о 18:00, ОСОБА_7 приблизно о 21:30 прибули на прилеглу до Черкаської обласної державної адміністрації (далі - Облдержадміністрація) територію, де умисно в групі з іншими особами вчинили суспільно небезпечні дії, а саме взяли активну участь у масових заворушеннях, що супроводжувалися насильством над особою, погромами, підпалами, знищенням майна, захопленням будівлі Облдержадміністрації ( ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 ,  ОСОБА_7 ), а також узяли активну участь у побудові живого ланцюга та скупченні великої кількості людей при вході до приміщення Облдержадміністрації, чим було блоковано вхідні двері вказаної державної установи з метою перешкоджання нормальній роботі її працівників та унеможливлення виконання ними своїх службових обов`язків ( ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ).
31. Крім того, як зазначено в клопотаннях, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,  ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 цього ж самого дня приблизно о 18:35, а також ОСОБА_7 о 21:35, перебуваючи біля приміщення Облдержадміністрації, умисно в групі з іншими особами вчинили суспільно небезпечні дії, а саме взяли участь у блокуванні будівлі, що забезпечує діяльність органів державної влади, місцевого самоврядування, - Облдержадміністрації з метою перешкоджання її нормальній роботі, а також ОСОБА_10 , ОСОБА_11 цього ж самого дня приблизно о 18:35, перебуваючи біля приміщення Облдержадміністрації, після блокування зазначеної державної установи умисно взяли активну учать у масових заворушеннях, що супроводжувались знищенням майна з наміром захоплення будівлі, опором представникам влади, які перешкоджали вчиненню кримінального правопорушення, що виразилось у тому, що вони, перебуваючи у натовпі людей біля Облдержадміністрації та не звертаючи уваги на присутність працівників міліції, які охороняли громадський порядок, чинячи їм активний опір у групі з іншими особами, безпосередньо взяли участь у пошкодженні вхідних дверей у будівлю та скла вікон кількох її поверхів, тим самим намагаючись шляхом захоплення потрапити у внутрішнє приміщення будівлі.
32. За результатами розгляду зазначених клопотань ухвалами слідчого судді Соснівського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 від 25 січня 2014 року застосовано до підозрюваних ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а до підозрюваного ОСОБА_12 - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб.
33. Ухвали Соснівського районного суду міста Черкаси від 25 січня 2014 року у справах стосовно ОСОБА_4 (№ 712/820/14-к), ОСОБА_5 (№ 712/821/14-к), ОСОБА_6 (№ 712/822/14-к), ОСОБА_7 (№ 712/829/14-к), ОСОБА_8 (№ 712/830/14-к),   ОСОБА_9  (№ 712/831/14-к),  ОСОБА_10 (№ 712/835/14-к), ОСОБА_11 (№ 712/836/14-к), ОСОБА_12 (№ 712/838/14-к) переглядались в Апеляційному суді Черкаської області.
34. Ухвалами Апеляційного суду Черкаської області від 03 та 04 лютого 2014 року скасовано ухвали слідчого судді Соснівського районного суду міста Черкаси від 25 січня 2014 року щодо застосування запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 . Постановлено нові ухвали, якими в клопотанні слідчих про обрання ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою відмовлено та обрано стосовно зазначених осіб запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб кожному.
35. Ухвалами Апеляційного суду Черкаської області від 03, 18 та 19 лютого 2014 року закрито апеляційні провадження на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду міста Черкаси від 25 січня 2014 року щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_12 у зв`язку з відмовою прокурора від своїх апеляційних вимог та на ухвали слідчого судді Соснівського районного суду міста Черкаси від 25 січня 2014 року щодо застосування запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у зв`язку з відмовою захисників указаних підозрюваних від апеляційних скарг.
36 Оцінюючи дії  ОСОБА_1 при розгляді клопотань про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , Перша Дисциплінарна палата ВРП виходила з того, що слідчий суддя ОСОБА_1 , обравши зазначеним вище особам найбільш суворий запобіжний захід:
- не зазначив обставин на обґрунтування того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання особи під вартою, не зможе запобігти вказаним у клопотаннях ризикам;
- не розглянув можливості застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів;
- указав на наявність ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), проте не зазначив, у чому вони полягають;
- не врахував низки обставин, визначених статтею 178 КПК України (особу підозрюваного, його характеристику);
- не вчинив дій, які сприяють виконанню завдань кримінального провадження, а саме: не забезпечив належної охорони прав, свобод та законних інтересів підозрюваних; не забезпечив повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб жодна особа не піддавалася необґрунтованому процесуальному примусу;
- не навів належні й достатні мотиви та підстави постановлення ухвал.
37. Крім того, Перша Дисциплінарна палата ВРП звернула увагу на те, що у справі № 712/838/14-к стосовно ОСОБА_12 , розгляд клопотання у якій відбувся у той самий період (25 січня 2014 року), за майже тотожних обставин і обґрунтування клопотання, а також за аналогічним обвинуваченням, на відміну від висновків у вказаних вище справах, слідчий суддя ОСОБА_1 дійшов висновку про те, що, незважаючи на внесення стороною обвинувачення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідним і достатнім буде застосування до підозрюваного ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту (у цьому рішенні суд дійшов висновку, що прокурор не довів існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 та 5 частини першої статті 177 КПК України).
38. Зважаючи на характер порушень, допущених суддею ОСОБА_1 , які свідчать про те, що суддя істотно порушив норми процесуального права, а також на наслідки, що настали за результатами вчинених дій, ураховуючи дані про особу судді, ступінь його вини, Перша Дисциплінарна палата ВРП дійшла висновку про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді Соснівського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 та застосування до нього стягнення у виді подання про звільнення судді з посади.
39. 14 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до ВРП зі скаргою на рішення її Першої Дисциплінарної палати від 17 березня 2017 року № 528/1дп/15-17.
40. За результатами розгляду скарги ОСОБА_1 ВРП прийняла рішення від 06 червня 2017 року, яким залишила без змін рішення її Першої Дисциплінарної палати від 17 березня 2017 року № 528/1дп/15-17.
41. 15 червня 2017 року за вхідним № 3486/0/8-17 до ВРП надійшло подання Першої Дисциплінарної палати ВРП з доданою до нього дисциплінарною справою про звільнення судді ОСОБА_1 з посади на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України.
42. Рішенням ВРП від 01 серпня 2017 року ОСОБА_1 звільнено з посади судді Соснівського районного суду міста Черкаси на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України.
43. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 21 червня 2018 року у справі № 800/271/17 (провадження № 11-12сап18) задоволено скаргу ОСОБА_1 на рішення ВРП від 06 червня 2017 року № 1412/0/15-17, ухвалене за результатами розгляду скарги на рішення її Першої Дисциплінарної палати від 17 березня 2017 року № 528/1дп/15-17 та скасовано рішення ВРП від 06 червня 2017 року № 1412/0/15-17.
44. Підставою скасування Великою Палатою Верховного Суду рішення ВРП від 06 червня 2017 року № 1412/0/15-17 було порушення вимог частини восьмої статті 51 Закону України від 21 грудня 2016 року № 1798-VIII «Про Вищу раду правосуддя» (далі - Закон № 1798-VIII), оскільки вказане рішення ухвалено неповноважним складом у зв`язку з тим, що в його прийнятті брав участь член ВРП ( ОСОБА_13 ), який входив до складу Дисциплінарної палати, що ухвалила рішення від 17 березня 2017 року № 528/1дп/15-17.
45. Крім того, у вказаному рішенні зазначено, що Велика Палата Верховного Суду не здійснювала подальшого аналізу правильності оскаржуваного рішення ВРП, оскільки це рішення підлягало скасуванню внаслідок порушення процедури його прийняття.
46. За результатами повторного розгляду скарги ОСОБА_1 на вищезазначене рішення Першої Дисциплінарної палати ВРП прийняла рішення від 31 липня 2018 року № 2472/0/15-18 «Про залишення без змін рішення Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 17 березня 2017 року № 528/1дп/15-17 про притягнення судді Соснівського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності».
47. ВРП дійшла висновку, що порушення законодавства, допущені суддею ОСОБА_1 при розгляді справ № 712/820/14-к, 712/821/14-к, 712/822/14-к, 712/829/14-к, 712/830/14-к, 712/831/14-к, 712/835/14-к, 712/836/14-к, правильно кваліфіковані Першою Дисциплінарною палатою як вчинення суддею істотного дисциплінарного проступку, а саме порушення присяги (пункт 7 частини дев`ятої статті 109 Закону № 1402-VIII), відтак застосування до судді дисциплінарного стягнення у виді подання про звільнення його з посади здійснено з урахуванням принципу пропорційності.
48. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 31 січня 2019 року (провадження № 11-988сап18) скаргу ОСОБА_1 на рішення ВРП від 31 липня 2018 року № 2472/0/15-18 залишено без задоволення, а рішення ВРП від 31 липня 2018 року № 2472/0/15-18 - без змін.
49. Не  погодившись  зі  правомірністю  рішення  ВРП  від  01 серпня  2017 року № 2321/0/15-17, ОСОБА_1 звернувся із цим позовом до суду.
Оцінка суду першої інстанції
50. Відмовляючи у задоволенні позову, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду виходив з того, що оскаржуване рішення ВРП від 01 серпня 2017 року є вмотивованим та містить конкретну підставу звільнення позивача, визначену законом.
51. Так, мотивами для прийняття оскаржуваного рішення ВРП від 01 серпня 2017 року були допущені суддею ОСОБА_1 істотні порушення норм процесуального права, а також наслідки, що настали за результатами вчинених дій. Підставою для звільнення ОСОБА_1 з посади судді стало рішення Першої Дисциплінарної палати ВРП від 17 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності шляхом застосування дисциплінарного стягнення у виді внесення подання ВРП про звільнення його з посади судді.
52. Крім того, суд першої інстанції зауважив, що зазначене рішення дисциплінарного органу ВРП було предметом судового розгляду в порядку, визначеному частиною сьомою статті 266 КАС України, і Велика Палата Верховного Суду постановою від 31 січня 2019 року (провадження № 11-988сап18) у задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення ВРП від 31 липня 2018 року відмовила. Рішення суду, серед іншого, мотивовано тим, що зважаючи на характер порушень, допущених суддею ОСОБА_1 , а також на наслідки у виді підриву авторитету правосуддя, враховуючи, що у справах № 712/820/14-к, 712/821/14-к, 712/822/14-к, 712/829/14-к, 712/830/14-к, 712/831/14-к, 712/835/14-к, 712/836/14-к він без правових підстав позбавив  ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 особистої свободи, Дисциплінарна палата ВРП та ВРП вмотивовано дійшли висновку, що застосування до судді дисциплінарного стягнення у виді подання про звільнення його з посади є пропорційним вчиненому. Це судове рішення набрало законної сили та є чинним.
53. Суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України факт вчинення позивачем істотного дисциплінарного проступку та, як наслідок, правомірність рішень ВРП і її дисциплінарного органу про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді подання про його звільнення з посади доказування не потребує.
Короткий зміст та обґрунтування наведених в апеляційній скарзі вимог 
54. В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є незаконним, проголошеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування обставини, що мають значення для вирішення справи.
55. Скаржник також звертає увагу на такі порушення під час розгляду його дисциплінарної справи:
? порушення принципу неупередженості та безсторонності членів ВРП;
? звільнення позивача відбулося раніше, ніж була розглянута його скарга ВРП на рішення Першої Дисциплінарної палати ВРП від 17 березня 2017 року № 528/1дп/15-17 про притягнення судді Соснівського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності;
? той самий склад ВРП, що приймав рішення про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та про перегляд скарги на рішення дисциплінарного органу, прийняв також рішення про його звільнення;
? порушення принципу справедливого розгляду дисциплінарної справи органом ВРЮ і далі ВРП;
? дисциплінарним органом ВРП здійснено власну оцінку матеріалів справи та судових рішень;
? дисциплінарним органом ВРП здійснено втручання в дискреційні повноваження судді та здійснення правосуддя щодо визначення обґрунтованості підозри й оцінки інформації на її підтвердження;
? як «порушення присяги», так і прирівняний до нього «істотний дисциплінарний проступок» у рішенні ВРП не відповідають вимогам юридичної визначеності, оскільки не можна встановити, які саме дії чи бездіяльність є такими, що становлять проступок, за який суддя підлягає звільненню. У прийнятих рішеннях взагалі відсутні мотиви, чому описані порушення, на думку ВРП, містять склад порушення присяги, а не склад іншого проступку чи суддівської помилки;
? скаржника притягнуто до відповідальності без встановлення його вини у скоєнні дисциплінарного проступку;
? застосовано дисциплінарну санкцію без застосування принципу пропорційності, тобто без врахування характеристики скаржника, досвіду роботи (20 років), того, що він є інвалідом ІІ групи, має державні нагороди, подав позов про звільнення з посади за станом здоров`я, має неповнолітню дитину;
? дисциплінарним органом ВРП застосовано строки притягнення до дисциплінарної відповідальності, які не були передбачені законодавством на момент вчинення проступку;
? суд першої інстанції фактично здійснив формальний розгляд справи та не перевірив належним чином дотримання прав людини, зокрема не звернув увагу на те, що оскаржуване рішення ВРП не містить належного обґрунтування;
? суд першої інстанції не дослідив законодавчу можливість позивача на оскарження рішення дисциплінарного органу ВРП від 17 березня 2017 року до суду, однак зазначив це як підставу для прийняття рішення про звільнення;
? хоча законодавством України «порушення присяги» та «істотний дисциплінарний проступок» суддею не визнається кримінальним правопорушенням, однак за критерієм «суворість покарання» звільнення судді за порушення присяги, яке у рішення ВРП відносно позивача прирівняно до «істотного дисциплінарного проступку», можна вважати «кримінальним покаранням».
Позиція інших учасників справи щодо апеляційної скарги
56. У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що на момент ухвалення рішення ВРП від 01 серпня 2017 року склад Ради було сформовано відповідно до вимог законодавства, на засіданні були присутні 15 членів ВРП, оскаржуване рішення прийнято одноголосно та підписано всіма членами Ради, які брали участь у його ухваленні. Належним чином завірена копія оскаржуваного рішення та протокол засідання Ради від 01 серпня 2017 року були долучені до матеріалів судової справи. ОСОБА_1 був належним чином запрошений на засідання ВРП та був присутній при розгляді питання про його звільнення, мав можливість надавати відповідні пояснення.
57.Відповідач зауважує, що рішення ВРП про звільнення судді з посади не є рішенням про притягнення судді до дисциплінарної відповідальності, а лише приймається на його підставі. У такому рішенні ВРП не оцінює обставин та висновків дисциплінарного органу щодо змісту, характеру дисциплінарного проступку, виду дисциплінарної відповідальності та інших пов`язаних із цим питань, оскільки для цього Законами № 1402-VIII та № 1798-VIII передбачено процедуру перегляду ВРП рішень її дисциплінарного органу, а також оскарження таких рішень у порядку, визначеному статтею 266 КАС України. Нормами зазначених вище законів не передбачено права ВРП переоцінювати вже встановлені нею обставини під час вирішення питання про звільнення судді з посади.
58. Крім того, факт вчинення позивачем істотного дисциплінарного проступку та, як наслідок, правомірність рішення ВРП, ухваленого за результатами розгляду скарги на рішення її дисциплінарного органу про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді подання про звільнення його з посади, вже були підтверджені Великою Палатою Верховного Суду при розгляді скарги ОСОБА_1 на рішення ВРП від 31 липня 2018 року.
59.Відповідач також зазначає, що доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди ОСОБА_1 з дисциплінарним провадженням, що було здійснено ВРП. Однак скаржник використав своє право для оскарження рішення Першої Дисциплінарної палати ВРП про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та Великою Палатою Верховного Суду було прийнято остаточне рішення про правильність висновків дисциплінарного органу ВРП.
Позиція Великої Палати Верховного Суду
Релевантні джерела права
60. За змістом частини четвертої статті 22 КАС України  Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, ВРП, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.
61. Особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності, зокрема, ВРП, передбачені статтею 266 КАС України.
62. Згідно з пунктами 2-4 частини першої статті 266 КАС України  правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ, зокрема, щодо законності актів,  рішень, дій чи бездіяльності ВРП.
63. Частиною другою статті 266 КАС визначено, що адміністративні справи, зазначені у пунктах 1-3 частини першої цієї статті, розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження Верховним Судом у складі колегії Касаційного адміністративного суду не менше ніж з п`яти суддів.
64. Підстави та порядок притягнення суддів до дисциплінарної відповідальності визначено Конституцією України, законами № 1402-VIII та № 1798-VIII.
65. За правилами статті 108 Закону № 1402-VIII дисциплінарне провадження щодо судді здійснюють дисциплінарні палати ВРП у порядку, визначеному Законом № 1798-VIII, з урахуванням вимог цього Закону.
66.Одним з видів дисциплінарного стягнення є подання про звільнення судді з посади, який застосовується в разі вчинення суддею істотного дисциплінарного проступку, грубого чи систематичного нехтування обов`язками, що є несумісним зі статусом судді або виявило його невідповідність займаній посаді (пункт 6 частини першої та пункт 1 частини восьмої статті 109 зазначеного Закону).
67. У силу імперативних положень частини першої статті 112 Закону № 1402-VIII суддя може бути звільнений з посади виключно з підстав, визначених частиною шостою статті 126 Конституції України.
68.Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України підставою для звільнення судді є вчинення істотного дисциплінарного проступку, грубе чи систематичне нехтування обов`язками, що є несумісним зі статусом судді або виявило його невідповідність займаній посаді.
69.Згідно із частиною другою статті 115 Закону № 1402-VIII факти, що свідчать про вчинення істотного дисциплінарного проступку, грубе чи систематичне нехтування обов`язками, що є несумісним зі статусом судді або виявило його невідповідність займаній посаді, мають бути встановлені ВРП (її відповідним органом).
70. За правилами частин першої і третьої статті 56 Закону № 1798-VIII питання про звільнення судді з підстави, визначеної, зокрема, пунктом 3 частини шостої статті 126 Конституції України, ВРП розглядає на своєму засіданні на підставі подання Дисциплінарної палати про звільнення судді.
71.Згідно з пунктом 5.1 глави 5 Регламенту ВРП, затвердженого рішенням ВРП від 24 січня 2017 року № 52/0/15-17 (далі - Регламент), формою роботи ВРП є засідання у пленарному складі.
72.Відповідно до пункту 9.2 глави 9 цього Регламенту рішення ухвалюється більшістю членів ВРП, які беруть участь у її засіданні у пленарному складі чи її органу, якщо інше не визначено законом.
73. За змістом частини першої статті 5 і частини другої статті 30 Закону № 1798-VIII ВРП складається з двадцяти одного члена. Її засідання у пленарному складі є повноважним, якщо в ньому бере участь більшість.
74.Згідно із частиною другою статті 57 цього ж Закону рішення ВРП про звільнення судді з підстав, визначених пунктом 3 частини шостої статті 126 Конституції України, може бути оскаржене та скасоване виключно з таких підстав: 1) склад ВРП, який ухвалив відповідне рішення, не мав повноважень його ухвалювати; 2) рішення не підписано будь-ким зі складу членів ВРП, які брали участь у його ухваленні; 3) рішення не містить посилань на визначені законом підстави звільнення судді та мотиви, з яких ВРП дійшла відповідних висновків.
75. У випадку скасування судом рішення ВРП, ухваленого за результатами розгляду скарги на рішення Дисциплінарної палати, Рада розглядає відповідну дисциплінарну справу повторно. Повторний розгляд справи здійснюється ВРП у пленарному складі у порядку,  визначеному  статтею  49 цього Закону (частина третя статті 52 Закону № 1798-VIII).
Оцінка висновків суду, рішення якого переглядається та аргументів учасників справи
76. Дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі та відзиві на неї, перевіривши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача у справі та пояснення сторін, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з таких мотивів.
77. У межах перегляду рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року Велика Палата Верховного Суду насамперед оцінює дотримання судом першої інстанції норм процесуального права.
78. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що з урахуванням правового регулювання, викладеного у пунктах 60-63 цієї постанови, та матеріалів справи висновується, що КАС України містить спеціальну норму, яка застосовується при розгляді справ щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності ВРП, а відтак оскаржуване рішення підлягає судовому розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, яке передбачене статтею 266 КАС України. Відтак посилання скаржника на те, що Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду порушено норми процесуального права щодо порядку розгляду справи за його позовом є необґрунтованим.
79. Щодо суті спору Велика Палата Верховного Суду зазначає таке.
80. Як було встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, підставою для звільнення ОСОБА_1 з посади судді було рішення Першої Дисциплінарної палати ВРП від 17 березня 2017 року № 528/1дп/15-17, залишене без змін рішенням ВРП від 31 липня 2018 року № 2472/0/15-18, згідно з якими позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано до нього дисциплінарне стягнення у виді подання про звільнення з посади.
На підставі подання Дисциплінарної палати ВРП про звільнення рішенням від 01 серпня 2017 року № 2321/0/15-17 ОСОБА_1 звільнено з посади судді Соснівського районного суду міста Черкаси на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України.
81. Аналіз правових норм, застосованих у цій справі, свідчить про те, що після скасування судом рішення ВРП, ухваленого за результатами розгляду скарги на рішення Дисциплінарної палати, Рада розглядає відповідну дисциплінарну справу повторно. (частина четверта статті 52 Закону № 1798-VIII).
82. Відповідно до вимог зазначеної статті ВРП, діючи в межах своїх повноважень, 31  липня 2018 року повторно розглянула скаргу ОСОБА_1 на рішення Першої Дисциплінарної палати ВРП від  17 березня  2017 року  № 528/1дп/15-17.
Крім того, рішення ВРП, прийняте 31 липня 2018 року вже було предметом судового перегляду.
83. З урахуванням вищевказаного Велика Палата Верховного Суду зазначає, що рішення ВРП від 01 серпня 2017 року № 2321/0/15-17, яким ОСОБА_1 звільнено з посади судді Соснівського районного суду міста Черкаси прийняте на підставі  рішення Першої Дисциплінарної палати ВРП від 17 березня 2017 року № 528/1дп/15-17, яким суддю притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а не рішення ВРП, яким воно переглянуте.
Крім того, рішення ВРП від 31 липня 2018 року № 2472/0/15-18, яким залишено без змін рішення Першої Дисциплінарної палати ВРП від 17 березня 2017 року не тягне за собою настання юридичних наслідків, які можуть бути підставою для скасування рішення ВРП про звільнення судді з посади, оскільки ним лише підтверджено факти, які були встановлені її дисциплінарним органом.
Відтак Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що у цій справі хронологічна послідовність прийнятих ВРП та її дисциплінарним органом рішень не має преюдиційного значення за фактично встановлених обставин справи.
84. При цьому застосовані у цій справі правові норми свідчать про те, що рішення ВРП про звільнення судді з посади не є рішенням про притягнення судді до дисциплінарної відповідальності, а лише приймається на його підставі. У такому рішенні ВРП не оцінює обставин та висновків дисциплінарного органу щодо змісту, характеру дисциплінарного проступку, виду дисциплінарної відповідальності та інших пов`язаних із цим питань, оскільки для цього законами № 1402-VIII та № 1798-VIIIпередбачено процедуру перегляду ВРП рішень її дисциплінарного органу. Нормами зазначених вище законів не передбачено права ВРП переоцінювати вже встановлені нею обставини під час вирішення питання про звільнення судді з посади.
Таку правову позицію Велика Палата Верховного Суду неодноразово викладала в судових рішеннях, зокрема в постановах від 17 січня 2019 року у справі № 9901/476/18, від 28 березня 2019 року у справі № 9901/579/18, від31 січня 2019 року у справі № 9901/411/18.
85. Водночас, як правильно зазначив суд першої інстанції, рішення Дисциплінарної палати ВРП вже було предметом судового розгляду в порядку, визначеному частиною сьомою статті 266 КАС України, і Велика Палата Верховного Суду постановою від 31 січня 2019 року вже надала їм оцінку. Відтак факт вчинення позивачем істотного дисциплінарного проступку та, як наслідок, правомірність рішень ВРП і її дисциплінарного органу про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді подання про його звільнення з посади доказування не потребує.
86. До того ж, як слідує зі змісту оскаржуваного рішення, воно містить посилання на визначені законом підстави звільнення судді та мотиви, з яких ВРП дійшла такого висновку. Зокрема, у цьому рішенні зазначено, що підставою для звільнення ОСОБА_1 з посади судді було подання Першої Дисциплінарної палати ВРП, внесене до ВРП 15 червня 2017 року на підставі рішення Першої Дисциплінарної палати ВРП від 17 березня 2017 року № 528/1дп/15-17 про притягнення його до дисциплінарної відповідальності  та застосування до нього дисциплінарного стягнення у виді подання про звільнення з посади. В оскаржуваному рішенні зазначено, що ВРП при його прийнятті керувалася пунктом 3 частини шостої статті 126 Конституції України, статтею 56 Закону № 1798-VIII та статтею 115 Закону № 1402-VIII.
87. Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, зокрема витягом з протоколу № 40 засідання ВРП від 01 серпня 2017 року, на засіданні були присутніми 15 її членів, тобто більшість від складу, які одноголосно проголосували за звільнення позивача з посади судді. Наявна в матеріалах справи копія оскаржуваного рішення ВРП свідчить про те, що воно підписане всіма членами ВРП, які брали участь в його ухваленні. Отже, спірне рішення ухвалено повноважним складом ВРП та підписано всіма її членами, які брали участь в його ухваленні, що відповідає вимогам частини другої статті 57 Закону № 1798-VIII.
88.Отже, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду з наявних у справі матеріалів  правильно  встановив,  що рішення ВРП від 01 серпня 2017 року № 2321/0/15-17  ухвалено повноважним складом цього органу та підписано всіма його членами, які брали участь у його ухваленні, воно належним чином умотивоване та містить конкретну підставу звільнення позивача, визначену законом.
89. Ураховуючи наведене, Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для визнання протиправним і скасування цього рішення.
90. Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , фактично зводяться до його незгоди з висновками Першої Дисциплінарної палати ВРП щодо наявності підстав для притягнення судді до дисциплінарної відповідальності.
Велика Палата Верховного Суду зауважує, що таким доводам вже надано оцінку, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного суду від 31 січня 2019 року.
На підставі зазначеного Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що фактична оцінка вчиненого позивачем дисциплінарного проступку надавалася ВРП та її дисциплінарним органом і вже піддавалася судовому контролю.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
91.Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
92.Згідно із частиною першою статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
93.Отже, оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують викладених у судовому рішенні цього суду висновків, то апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Висновки щодо розподілу судових витрат
94.Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
95.Оскільки Велика Палата Верховного Суду не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 241-243, 266, 308, 310, 315, 316, 322, 325 КАС України, Велика Палата Верховного Суду
ПОСТАНОВИЛА:
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий суддя                                                                                    В. С. Князєв
Суддя-доповідач                                                                                       Т. О. Анцупова
Судді:                                    В. В. Британчук                                           К. М. Пільков
Ю. Л. Власов                                                О. Б. Прокопенко
І. В. Григор`єва                                            В. В. Пророк
М. І. Гриців                                                   Л. І. Рогач
Ж. М. Єленіна                                              О. М. Ситнік
                                                Л. Й. Катеринчук                                        В. М. Сімоненко
                                    Г. Р. Крет                                                      І. В. Ткач
Л. М. Лобойко                                             С. П. Штелик