ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/22077/20                                                                 Суддя (судді) першої інстанції: Клочкова Н.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  02 квітня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого:           Бєлової Л.В. 
суддів:                     Аліменка В.О., Безименної Н.В.   

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 січня 2021 року (справу розглянуто у порядку спрощеного провадження) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, –

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року позивач,    ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив: 
- визнати протиправним бездіяльність військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , Код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), що полягає в не реагуванні на звернення ОСОБА_1 щодо надання довідки про грошове забезпечення в Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві з усіма видами надбавок, доплат та премії, які мені нараховувались на час звільнення (17-е листопада 2001 року);
- зобов`язати надати довідку в Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві відповідно до видів грошового забезпечення (надбавках, доплатах та премій): ЗНАННЯ 2 І БІЛЬШЕ ЗАХІДНОЄВР. МОВ (ПО+ВЗ) – 25 %; НАДБ. ЗА УМОВИ РЕЖИМ. ОБМЕЖЕНЬ, ДОПУСК Ф.2 – 15 %; НАДБАВКА ЗА ІНФОРМ.-АНАЛІТИЧНЕ ЗАБЕЗПЕЧ. - 38,9 %; НАДБАВКА ЗА ОСОБЛИВО ВАЖЛИВІ ЗАВДАННЯ – 95 %; НАДБАВКА ЗА СПЕЦ. ЗАВДАННЯ ЧИ ДЕРЖ. ОХОРОНУ - 6 %; премія - 10 % які нараховувались ОСОБА_1 на час звільнення (17-е листопада 2001 року) відповідно до пенсійної справи № ФА 132785 та чинного законодавства України для перерахування нового розміру пенсії з 01-го січня 2018 року. 
- визнати протиправним бездіяльність Головного управління Пенсійного фону України в місті Києві (04053, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, 16, Код ЄДРПОУ 22869069), що полягає в не реагуванні на звернення ОСОБА_1 щодо проведення перерахунку пенсії з усіма видами надбавок та доплат, які нараховувались ОСОБА_1 на час звільнення (17-е листопада 2001 року);
- зобов`язати зробити перерахунок пенсії та здійснити відповідні перераховані виплати включно з 01-го січня 2018 року згідно із новою переробленою довідкою наданою в/ч НОМЕР_1 відповідно до чинного законодавства України у розмірі 100 % виплат розміру перерахованої пенсії та без обмежень в розмірах та у строках виплат.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 січня 2021 року адміністративний позов задоволено частково: 
визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , що полягає в не реагуванні на звернення ОСОБА_1 щодо надання оновленої довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з врахуванням надбавок із сум грошового забезпечення на підставі втрати чинності пунктів 1 та 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 103 та пункту 5 і додатку 2 Постанови № 45, які звужують зміст вже існуючих прав позивача.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 станом на 05 березня 2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01 квітня 2019 року перерахунку основного розміру пенсії.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати 75 % суми підвищення до пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» № 103 від 21 лютого 2018 року, починаючи з 05 березня 2019 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві виплачувати 100 % суми підвищення пенсії ОСОБА_1 , перерахованої згідно зі статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військових служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», починаючи з 05 березня 2019 року з врахуванням проведених раніше виплат.
В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовлено. 
Не погоджуючись з таким рішенням суду, Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві подано апеляційну скаргу, у якій просили рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Апелянт мотивував свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2021 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 січня 2021 року залишено без руху та встановлено апелянту строк для усунення вказаних недоліків апеляційної скарги. 
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2021 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 січня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії повернуто особі, яка її подала. 
Також не погоджуючись з судовим рішенням в частині, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просить частково скасувати рішення суду першої інстанції в частині: що оновлена довідка видається станом на 05 березня 2019 року, не вказання конкретних розмірів надбавок, доплат та премії, які повинні бути вказані в оновленій Довідці, зобов`язання ГУ ПФУ в місті Києві виплачувати 100% суми підвищення пенсії з 01 січня 2018 року та без обмежень в розмірах та у строках виплат, зменшення суми стягнення судового збору з відповідачів з 878,80 грн. до 615,16 грн. Ухвалити нове рішення у відповідній частині: 
визнати протиправним бездіяльність суб`єкта владних повноважень Військової частини НОМЕР_1 , що полягає в не реагуванні на звернення ОСОБА_1 щодо надання довідки про грошове забезпечення в Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві з усіма видами надбавок, доплат та премії, які позивачу нараховувались на час звільнення (17-е листопада 2001 року) та зобов`язати надати довідку в Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві відповідно до видів грошового забезпечення (надбавках, доплатах та премій): ЗНАННЯ 2 І БІЛЬШЕ ЗАХІДНОЄВР. МОВ (ПО+ВЗ) – 25 %; НАДБ. ЗА УМОВИ РЕЖИМ. ОБМЕЖЕНЬ, ДОПУСК Ф.2 – 15 %; НАДБАВКА ЗА ІНФОРМ.-АНАЛІТИЧНЕ ЗАБЕЗПЕЧ. - 38,9 %; НАДБАВКА ЗА ОСОБЛИВО ВАЖЛИВІ ЗАВДАННЯ – 95 %; НАДБАВКА ЗА СПЕЦ. ЗАВДАННЯ ЧИ ДЕРЖ. ОХОРОНУ - 6 %; премія - 10 % які нараховувались ОСОБА_1 на час звільнення (17-е листопада 2001 року) відповідно до пенсійної справи № ФА 132785 та чинного законодавства України для перерахування нового розміру пенсії з 01-го січня 2018 року. 
Визнати протиправним бездіяльність суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фону України в місті Києві, що полягає в не реагуванні на звернення ОСОБА_1 щодо проведення перерахунку пенсії з усіма видами надбавок та доплат, які нараховувались ОСОБА_1 на час звільнення (17-е листопада 2001 року) та зобов`язати зробити перерахунок пенсії та здійснити відповідні перераховані виплати включно з 01-го січня 2018 року згідно із новою переробленою довідкою наданою в/ч А-0515 відповідно до чинного законодавства України у розмірі 100 % виплат розміру перерахованої пенсії та без обмежень в розмірах та у строках виплат. 
В решті залишити рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 січня 2021 року без змін. 
Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи.
Зокрема, апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що з пунктом 3 резолютивної частини рішення позивач не згоден, оскільки вказано інше прізвище, ім`я, по-батькові « ОСОБА_2 » замість « ОСОБА_1 », а також не погоджується, що оновлена довідка видається станом на 05 березня 2019 року та не вказані конкретні розміри надбавок, доплат та премії, які повинні бути вказані в довідці. 
Також, апелянт вказує, що до нього не застосовуються обмеження максимальним розміром пенсії, а перерахунок має бути здійснено з 01 січня 2018 року. 
У прохальній частині апеляційної скарги міститься клопотання про розгляд апеляційної скарги за участі представника апелянта.
Щодо заявленого позивачем клопотання колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Частиною другою  статті 311 КАС України  визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
Так, в даному випадку, безпосередня участь сторін у судовому засіданні, не є обов`язковою, оскільки матеріали справи містять достатньо письмових доказів для з`ясування фактичних обставин. 
З огляду на положення  статті 311 КАС України, враховуючи, що розгляд справи відбувався в порядку спрощеного провадження, справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, беручи до уваги встановлений  постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»  карантину на всій території України, а також високу статистику кількості захворілих, суд приходить до висновку про можливість її розгляду в порядку письмового провадження.
22 березня 2021 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надішов відзив Військової частини НОМЕР_1 , в якому відповідач вказує про відсутність праолвих підстав для задоволення апеляційної скарги позивача.
Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в місті Києві та отримує пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».
У квітні 2018 року Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києві позивачу здійснило перерахунок пенсії з 1 січня 2018 року, у зв`язку зі зміною грошового забезпечення на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 704, Постанови Кабінету Міністрів України № 103 виходячи з основного розміру пенсії 53 % грошового забезпечення та таких видів грошового забезпечення, як посадовий оклад; процентна надбавка за вислугу років та премія.
12 грудня 2018 року рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам звільнених з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Керуючись вищевикладеним рішенням, позивач 17 серпня 2020 року звернувся з заявою до командира військової частини НОМЕР_1 про видачу оновленої довідки відповідно до вимог чинного законодавства та 19 серпня 2020 року звернувся з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про здійснення перерахунку з 01 січня 2018 року та виплати йому 100 % визначеного пенсійного забезпечення відповідно до тарифної сітки, розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з урахуванням всіх надбавок та премій, передбачені Постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704-2017-п та відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ та надати розрахунок пенсії по пенсійній справі пенсіонера на сьогоднішню дату та за 2017-2019 роки.
Однак, позивачем від уповноважених осіб на вказані вище листи будь-якої відповіді отримано не було.
Вважаючи бездіяльність та дії відповідачів, які полягають у непроведені позивачу перерахунку пенсії на підставі його заяви та не видачі належної довідки протиправними, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив частково та зазначив, що з 05 березня 2019 року - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, оскільки з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою № 704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»
З огляду на викладене, а також з урахуванням правової позиції Верховного суду, викладеної в постанові від 17 грудня 2019 року у зразковій справі № 160/8324/19, суд першої інстанції вважав за необхідне зобов`язати військову частину НОМЕР_1 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві нову довідку про розмір грошового забезпечення, станом на 05 березня 2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення починаючи з 01 квітня 2019 року перерахунку основного розміру пенсії.
Також, суд першої інстанції вказав, що зв`язку із скасуванням пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, відповідно до якого обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії скасовано, виплата позивачу пенсії у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії підлягає саме з 05 березня 2019 року. У зв`язку з чим, суд першої інстанції зазначив, що на момент ухвалення рішення у цій справі дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо зменшення розміру пенсії позивачу за рахунок виплати з 05 березня 2019 року 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, є протиправними.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 був затверджений Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі – Порядок № 45).
До 24 лютого 2018 року положення п. 5 Порядку № 45 передбачали, що для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням таких його видів: посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років – у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України або керівником державного органу у межах його повноважень на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та військовим (спеціальним) званням; надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, почесне звання «заслужений» чи «народний», службу в умовах режимних обмежень, спортивні звання, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук та вчене звання – у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі; щомісячні надбавки, доплати та підвищення, конкретні розміри яких за відповідними посадами (категоріями) установлені Кабінетом Міністрів України – у зазначених розмірах на момент виникнення права на перерахунок; інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищення та щомісячна премія – у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію; щомісячні надбавки за особливі умови служби (крім надбавки за службу у віддаленій місцевості) особам, звільненим з військової служби, які проходили службу та обслуговували ядерну зброю на об`єктах «С», у складальних бригадах ремонтно-технічних баз, у складі екіпажів атомних підводних човнів, на території військових полігонів, де проводилися випробування ядерної зброї або навчання із застосуванням такої зброї, та у військових частинах, що обслуговували космодром «Байконур», якщо такі надбавки виплачувалися їм на день звільнення із служби у відсотках посадового окладу, що встановлювалися до 1 січня 2008 року для обчислення розміру пенсії, але не більше розміру надбавок за особливі умови служби відповідно до законодавства. Додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, скасовані чи такі, що не виплачуються на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами), крім зазначених у абзаці шостому цього пункту, для перерахунку пенсії не враховуються.
З 24 лютого 2018 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі – Постанова № 103), якою п. 5 Порядку викладено в новій редакції, яка передбачала, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
Одночасно було викладено у новій редакції додаток 2 до Порядку № 45, який містить форму довідки про розмір грошового забезпечення. З форми довідки були виключені такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).
Положеннями п. 1 Постанови № 103 також було передбачено здійснення перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
У подальшому рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18, що залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року та постановою Верховного Суду від 12 листопада 2019 року, були визнані протиправними та нечинними п.п. 1, 2 Постанови № 103 та зміни до п. 5 і додатка 2 Порядку № 45.
Наслідки визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним визначені у ст. 265 КАС України. 
Згідно з ч. 2 ст. 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Таким чином, положення п. 1 Постанови № 103 та зміни до Порядку № 45 втратили чинність з 05 березня 2019 року. Відповідно, із вказаної дати відновлено дію п. 5 і додатка 2 Порядку № 45 у редакції, що діяла до прийняття Постанови № 103.
За таких обставин, колегія суддів наголошує, що з саме з 05 березня 2019 року – набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18, у позивача виникло право на отримання пенсії, розрахованої з грошового забезпечення, до якого включені не лише посадовий оклад, оклад за військовим званням та процентну надбавку за вислугу років, а й додаткові види грошового забезпечення. 
Положення п.п. 1-3 Порядку № 45 передбачають, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством. На підставі зазначеного в пункті 1 цього Порядку рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв`язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС повідомляють у п`ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям. Пенсійний фонд України повідомляє у п`ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку. Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
Зазначені норми права вказують на те, що передумовою для здійснення перерахунку пенсії позивача є складення відповідачем довідки про розмір грошового забезпечення за формою, яка визначена у додатку 2 до Порядку № 45 у редакції, що відновила свою дію з 05 березня 2019 року.   
Колегія суддів враховує, що передбачений п.п. 1-3 Порядку № 45 механізм взаємодії відповідних органів у процесі здійснення перерахунку пенсії розпочинається з прийняттям Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення або у зв`язку із введенням нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій. Підставою для складення відповідачем довідки про розмір грошового забезпечення військовослужбовця   є надходження відповідного списку від територіального органу Пенсійного фонду України. 
Рішенням, яке створило передумови для здійснення перерахунку пенсії позивача в цьому випадку є саме постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка набрала чинності з 01 березня 2018 року (далі – Постанова № 704).
Адміністративний позов ОСОБА_1 спрямований на захист права на пенсію, обчислену з нового розміру грошового забезпечення, що встановлений цією постановою. Порушення такого права відбулося у зв`язку з прийняттям Постанови № 103, протиправність якої встановлена судовим рішенням, що набрало законної сили.
Прийняття такої постанови мало вплив на передбачений п.п. 1-3 Порядку № 45 механізм перерахунку пенсії саме на стадії формування відповідачем довідки про грошове забезпечення позивача. 
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що поновлення порушеного права позивача на отримання пенсії у належному розмірі відповідно до Постанови № 704 належить здійснювати зі стадії, на якій відбулося порушення, а саме – виготовлення та направлення до територіального органу Пенсійного фонду України довідки про грошове забезпечення із зазначенням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій.
Отже, після зміни правового регулювання правовідносин, пов`язаних з визначенням грошового забезпечення для цілей перерахунку пенсії, внаслідок визнання протиправними та нечинними п.п. 1, 2 Постанови № 103 та змін до п. 5 і додатка 2 Порядку № 45, тобто після 05 березня 2019 року, у відповідача виникли підстави для виготовлення та направлення на основі раніше направлених територіальним органом Пенсійного фонду України списків нової довідки про розмір грошового забезпечення позивача. 
Колегія суддів також враховує, що дана справа у відповідній частині відповідає ознакам типової справи, що визначені в рішенні Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 грудня 2019 року у зразковій справі № 160/8324/19, що залишене без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 24 червня 2020 року. 
У відповідності до ч.ч. 3, 5 ст. 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
При цьому, колегія суддів зауважує, що не підлягає включенню до складу грошового забезпечення надбавка за виконання особливо важливих завдань під час проходження військової служби, оскільки чинним законодавством її виплата не передбачена.
Так, постанова Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 р. №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу», якою було встановлено згадану надбавку, станом на 01.03.2018 р. втратила чинність.
Слід зауважити, що перерахунок пенсії військовослужбовців здійснюється, виходячи із тих доплат, премій тощо, які були встановлені на момент виникнення такого права.
Отже, оскільки, станом на 01 березня 2018 року законодавчими актами не було встановлено надбавку за виконання особливо важливих завдань під час проходження військової служби, відповідно, остання не підлягає включенню до довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17.
Право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Першого протоколу до  Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  вперше у рішенні від 16.12.1974 р. у справі «Міллер проти Австрії», де Суд встановив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні «Гайгузус проти Австрії» від 16.09.1996, в якому зазначено, що якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України» (рішення від 08.11.2005 р.), в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.
Європейський Суд з прав людини в своєму рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014 зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.
У рішенні від 31.07.2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту,         але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Також, положенням п.5 Порядку передбачено, що для перерахунку пенсії грошове забезпечення враховується з урахуванням передбачених додаткових видів грошового забезпечення, розмір яких визначають уповноважені органи, що готують довідки для перерахунку пенсій.
Отже, позовні вимоги в частині зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 скласти та подати до Головного управління Пенсійного фону України в місті Києвідовідку про розмір грошового забезпечення позивача до якої буде включено надбавку за виконання особливо важливих завдань і буде чітко визначено розмір додаткових видів грошового забезпечення задоволенню не підлягають.
В контексті вищевикладеного, а також, з урахуванням правової позиції Верховного суду, викладеної в рішенні від 17.12.2019 року у зразковій справі № 160/8324/19, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було вірно визначено, що належним способом захисту прав позивача буде зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05 березня 2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01 квітня 2019 року перерахунку основного розміру пенсії.
При цьому, щодо зазначення у пункті 3 резолютивної частини рішення іншого прізвища, ім`я, по-батькові « ОСОБА_2 » замість « ОСОБА_1 », колегія суддів звертає увагу, що останнє є опискою, допущеною судом першої інстанції, однак, не може бути підставою для скасування рішення у цій частині.
Так, згідно з частиною першою статті 253 КАС України, суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні. Відтак, позивач наділений правом звернення до суду першої інстанції для виправлення допущеної описки.
Щодо оскаржуваних позовних вимог, заявлених позивачем до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, колегія суддів зазначає наступне. 
З метою реалізації норми частини 4  статті 63 Закону №2262-ХІІ, Кабінетом Міністрів України 21 лютого 2018 року прийнято постанову №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова №103).
Відповідно до пункту 1 цієї  постанови  прийнято рішення перерахувати пенсії, призначені згідно із  Законом №2262-ХІІ  до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із  Законом  особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до  постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»  (далі - Постанова №704).
Згідно з пунктом 2 Постанови №103 виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї  постанови  підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 року у таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2  постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб»  та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до  Закону України №2262-ХІІ, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
При цьому, залишаючи без змін рішення судів першої та апеляційної інстанції у справі №826/3858/18 Верховний Суд у постанові від 12.11.2019, серед іншого вказав на те, що системний аналіз статей  51,  52,  55,  63 Закону №2262-ХІІ  свідчить, що наявність у Кабінету Міністрів України права встановлювати порядок перерахунку пенсії не є тотожним та не визначає право встановлювати відстрочку або розстрочку виплати пенсії, тобто змінювати часові межі виплати.
Відповідно до ч. 2  ст. 55 КАС України  рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18 набрало законної сили 05 березня 2019 року.
Частиною 2  статті 265 КАС України  встановлено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Отже, положення пунктів 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб», затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45  втратили чинність з 05 березня 2019 року.
Таким чином, виплата пенсії у період з 01 січня 2018 року по 05 березня 2019 року мала здійснюватися відповідачем у порядку, встановленому пунктом 2 Постанови №103.
Аналогічний висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №240/6263/18 та від 11 березня 2020 року у справі №160/3586/19.
Встановлене пунктом 2 Постанови №103 обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії втратило чинність із набранням законної сили рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018, тобто 05.03.2019, а відтак, ураховуючи наведені вище положення процесуального  закону, починаючи саме з цієї дати вказаний нормативно - правовий акт Кабінету Міністрів України, у відповідній частині, втратив чинність і не підлягав застосуванню.
Враховуючи викладені обставини та те, що пункти 1, 2 постанови №103 були чинними до 05.03.2019 та підлягали застосуванню відповідачем, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач набув права на отримання пенсійних виплат у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, починаючи з 05.03.2019.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 2040/6740/18 та постанові 09 квітня 2020 року у справі №640/19928/18.
Отже, є вірним висновок суду першої інстанції, що саме з 05.03.2019, а не з 01.01.2018 позивач має право на отримання пенсійних виплат у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії.
Щодо можливості застосування до позивача обмеження максимального розміру пенсії, колегія суддів звертає увагу на наступне.
Згідно зі  ст. 2 Закону № 3668-VI  у редакції  Закону України від 24.12.2015 р. № 911-VIII, максимальний розмір пенсій, призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, максимальний розмір пенсій, призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не може перевищувати 10740 грн.
У п. 2 Прикінцевих та перехідних положень цього ж Закону визначено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим  Законом,  не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.
Згідно з п. 2 Прикінцевих положень Закону  № 911-VIII  дія положень цього  Закону  щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016 року.
Згідно з ч. 7  ст. 43 Закону № 2262-XII  в редакції  Закону № 911-VIII від 24.12.2015  чинній з 01.01.2016 по 20.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.
Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 р. № 7-рп/2016     визнано такими, що не відповідають  Конституції України  (є неконституційними), положення      Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII  зі змінами, а саме: ч. 7 ст. 43, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.
Відповідно до п. 2 резолютивної частини  Рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 року  положення ч. 7  ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня  ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Таким чином, з 20.12.2016 року відсутня ч. 7 ст. 43 в  Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до  Закону № 1774-VIII, який відповідно до Прикінцевих положень  цього Закону, набрав чинності з 1 січня 2017 року, у частині сьомій  статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».
Буквальне розуміння змін внесених  Законом № 1774-VIII  з урахуванням  рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016  вказує, що у  Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  відсутня ч. 7 ст. 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.
Тобто, протягом 2017 року  ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.
Отже, передбачені  ст. 43 Закону № 2262-XII  обмеження пенсій максимальним розміром введені в дію  Законом № 911-VIII.
Разом з тим, системний аналіз викладених правових норм свідчить, що обмеження максимального розміру пенсій у 2017 році поширювалося виключно на осіб, яким пенсія призначена з 01.01.2017 року, а внесені  Законом № 1774  до ч. 7  ст. 43 Закону № 2262-XII, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.
Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 12.03.2019 року по справі № 522/3049/17, від 15.04.2019 р. по справі № 127/4270/17 та, відповідно до  ст. 242 КАС України, є обов`язковими для врахування судом при розгляді справи.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що позивачу пенсія призначена ще в 2002 році, як вбачається з копії пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 , яке міститься в матеріалах справи, а отже, до позивача не може застосовуватись обмеження максимального розміру пенсійних виплат на підставі п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону  № 911-VIII  та вищенаведених норм Закону № 3668-VI.
Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 16.04.2020 року в справі № 620/1285/19.
В той же час, судом першої інстанції помилково не було надано правової оцінки відповідній позовній вимозі позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок без обмеження пенсії максимальним розміром. 
Відтак, оскільки суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві виплачувати 100 % суми підвищення пенсії ОСОБА_1 , перерахованої згідно зі статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військових служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», починаючи з 05 березня 2019 року з врахуванням проведених раніше виплат, однак, помилково не надав правової оцінки позовній вимозі щодо обмеження пенсії максимальним розміром, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для зміни резолютивної частини рішення суду першої інстанції у відповідній частині.
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України    та судову практику, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції слід змінити, виклавши абзац п`ятий резолютивної частини рішення, в наступній редакції:
«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві виплачувати 100 % суми підвищення пенсії ОСОБА_1 , перерахованої згідно зі статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військових служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», починаючи з 05 березня 2019 року з врахуванням проведених раніше виплат без обмеження максимальним розміром пенсії».
В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 січня 2021 року – залишити без змін.
Згідно з положеннями  статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до вимог частини четвертої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, а також неповне з`ясування обставин справи.
Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції – зміні в абзаці п`ятому резолютивної частини рішення.
Керуючись ст.  243,  315,  317,  322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 січня 2021 року – задовольнити частково. 
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 січня 2021 року змінити, виклавши абзац п`ятий резолютивної частини рішення в наступній редакції:
«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві виплачувати 100 % суми підвищення пенсії ОСОБА_1 , перерахованої згідно зі статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військових служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», починаючи з 05 березня 2019 року з врахуванням проведених раніше виплат без обмеження максимальним розміром пенсії».
В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 січня 2021 року – залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови складено 02 квітня 2021 року.

Головуючий суддя                                                                                                                                              Л.В. Бєлова 

Судді                                                                                                                                                                                          В.О. Аліменко, 

                                                                                                      Н.В. Безименна