КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
                         
єдиний унікальний номер справи №369/7476/2020
номер провадження №22-ц/824/115/2021
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ                         УКРАЇНИ
 
05 лютого 2021 року  Київський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді	Білич І.М.,	
суддів	Коцюрби О.П., Іванченка М.М.,	
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - Крилової Олени Леонідівни на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 жовтня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Дубас Т.В.,
у цивільній справі №369/7476/20 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення  заборгованості, -
 
в с т а н о в и л  а :
 
У червні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з  ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №б/н від 10.09.2011 року в сумі 126 654,34 гривень та судові витрати в сумі 2102 гривні, посилаючись на те, що відповідач добровільно не виконує договірні зобов`язання по кредитному договору.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.09.2011 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у вигляді кредитного ліміту 300 грн., який в подальшому збільшився до 5 500 грн. на платіжну карту зі сплатою процентів за користування кредитом. У зв`язку з неналежним виконанням умов даного договору у ОСОБА_1 станом на 31.03.2020 року має заборгованість - 126 654,34 грн., яка складається з наступного: 5260,95 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 114 886,04 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 6007,35 грн. - штраф (процентна складова).
 
Рішенням  Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 жовтня 2020 року позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 5 260,95 грн., судовий збір у розмірі 2102 грн. 
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.
 
Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник АТ КБ «ПриватБанк» Крилова О.Л. звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила рішення суду в частині відмови у стягненні заборгованості за процентами та штрафами скасувати, задовольнивши позовні вимоги у повному обсязі.
На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилалась на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважаючи, що судом першої інстанції не враховано, що відповідачем було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, відповідно до якої ОСОБА_1 згоден, що анкета-заява разом з Умови та правила надання банківських послуг, Тарифами Банку, правилами користування карткою, основними умовами обслуговування складають договір про надання банківських послуг. Також ним підписано Довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", на що суд першої інстанції уваги не звернув. Відповідно до її умов, базова відсоткова ставка за користування кредитом (3% на місяць), розмір щомісячних платежів у розмірі 7% від заборгованості, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним, встановлено порядок нарахування пені за невчасне погашення заборгованості, узгоджено розмір штрафів при порушенні термінів платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж 30 днів, а саме (500 грн. +5% від суми заборгованість по кредитному договору, із врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій). Заперечень щодо підпису указаної довідки відповідачем не надано. Тобто, сторонами при укладенні кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору. Оскільки, сторони узгодили розмір відсоткової ставки, пені та штрафів в підписаній відповідачем довідці, суд першої інстанції належним чином не дослідив даний доказ, то правових підстав відмовляти у стягненні відсотків та штрафів у суду не було. Станом на 31.08.2014 року заборгованість по відсоткам за ставкою 36 % річних (3 на місяць) складає 1 244,03 грн., за період з 01.09.2014 року по 31.03.2020 року заборгованість по відсоткам за ставкою 36 % річних складає 10 721,81 грн. (5260,95 (тіло кредиту)*36 (розмір відсоткової ставки)/360*2038 (кількість днів). Таким чином, заборгованість по відсоткам складає 11 965,84 грн. А також, стягненню підлягають штрафи 500 грн.+6007,35 грн. Вказувала, що виписка по рахунку відповідача надавалась до матеріалів справи, відповідач користувався кредитом, сплачуючи заборгованість, а отже приймав умови договору у повному обсязі, зокрема і щодо зобов`язання ознайомлюватись з умовами надання банківських послуг на офіційному сайті ПриватБанку.
 
Відзив на апеляційну скаргу  не подано.
Відповідно  до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у  справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного  провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції  без повідомлення учасників справи.
У порядку ч. 13 ст. 7  ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників процесу про розгляд справи.
Частиною 1 ст. 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Враховуючи, що доводи апеляційної скарги не містять у собі посилань на невідповідність висновків суду в частині вирішення позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту рішення суду в цій частині не переглядається судом апеляційної інстанції.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
 
Стягуючи заборгованість за кредитним договором, за тілом кредиту, суд першої інстанції керувався ст. 81 ЦПК України, яка визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст.633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у заяві позичальника від 10.09.2011 року процентна ставка та розмір пені не зазначені.
Однак, не звернув уваги на те, що позичальником особисто підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду". (а.с.19)
Відповідно до її умов, базова відсоткова ставка за користування кредитом (3% на місяць), розмір щомісячних платежів у розмірі 7% від заборгованості, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним, встановлено порядок нарахування пені за невчасне погашення заборгованості, узгоджено розмір штрафів при порушенні термінів платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж 30 днів, а саме (500 грн. +5% від суми заборгованість по кредитному договору, із врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій). 
Заперечень щодо підпису указаної довідки відповідачем не надано. 
Тобто, сторонами при укладенні кредитного договору були досягнути істотні умови договору станом на 10.09.2011 р.
Водночас, колегія суддів апеляційного суду наголошує на тому, що відповідно до наданого до суду першої інстанції розрахунку, річна процента ставка змінювалась з 36%, до 30%, 34,8%, в подальшому з 01.04.2015 р. 43,2 %.
Звертаючись з позовом, АТ КБ «ПриватБанк» вказує, що у ОСОБА_1 станом на 31.03.2020 року виникла заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 114 886, 04 грн. /а.с. 3 дворот/
Водночас, звертаючись з апеляційною скаргою, апелянт змінює і розмір і порядок розрахунку процентів, зазначаючи, що станом на 31.08.2014 року заборгованість по відсоткам за ставкою 36 % річних (3 на місяць) складає 1 244,03 грн., за період з 01.09.2014 року по 31.03.2020 року заборгованість по відсоткам за ставкою 36 % річних складає 10 721,81 грн. (5260,95 (тіло кредиту)*36(розмір відсоткової ставки)/360*2038(кількість днів). Таким чином, заборгованість по відсоткам складає 11 965,84 грн.
Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Апелянтом причин, що об`єктивно не залежали від нього, для подання нового розрахунку до суду апеляційної інстанції, не вказано, у зв`язку з чим колегія суддів не приймає новий розрахунок заборгованості по процентам, з огляду також і на вимоги апеляційної скарги, заявлені про стягнення процентів в обсязі, відхиленому судом першої інстанції.
Також колегія вказує на те, що у даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою-споживачем банківських послуг (ч.1 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року №1023-ХІІ).
Згідно п.22 частини 1 указаного Закону споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує, або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Як зазначила Велика Палата Верховного Суду  у справі за №342/180/17 від 03.07.2019 року,  у випадку непогодження в анкеті-заяві ціни договору (у тому числі в частині сплати процентів за користування кредитними коштами) відсутні підстави вважати, що при укладені договору з позичальником кредитор  ПАТ КБ «Приватбанк» дотримав вимог, передбачених ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» (Закон №2147-VІІ) про повідомлення споживача про умови кредитування та погодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк.
Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладення на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.
 
Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України, встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Жодних доказів про погодження розміру процентної ставки позивачем не надано, водночас ПриватБанку продовжує нараховувати заборгованість по підвищеним процентам і на момент звернення до суду першої інстанції.
У справі також надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, який обґрунтовано враховано судом першої інстанції.
Таким чином, колегія суддів  доходить висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови у стягненні заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 114 886, 04 грн, та прийняттям рішення про відмову у їх стягненні з мотивів, викладених у постанові.
В частині, що стосується узгоджених умов довідки про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду" про розмір штрафів при порушенні термінів платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж 30 днів, а саме (500 грн. + 5% від суми заборгованість по кредитному договору, із врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій), колегія суддів вказує таке. /а.с.19/
Для визначення правильності нарахування 5% від суми заборгованість по кредитному договору, із врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій, позивачу необхідно було фіксувати процентну ставку на рівні 36% річних.
З огляду на те, що відсоткова ставка змінювалась, а суд лише перевіряє правильність нарахувань і не може здійснити власний розрахунок у зв`язку з недостатністю даних, суму у 6007, 35 грн. колегія вважає такою, що не відповідає узгодженим між сторонами умовам договору, оскільки вона порахована з невірно розрахованої заборгованості.
Враховуючи викладене, стягненню з ОСОБА_1 підлягає чітко узгоджена сума штрафу у розмірі 500 грн. (фіксована частина)
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вимоги апеляційної скарги з суми 121 393, 39 грн. задоволені на 500 грн, що складає 0,4%, відтак, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги пропорційно задоволеним вимогам, а саме 12, 60 грн. 
Керуючись ст.ст. 7, 368, 369, 374, 376, 381-384, 387   ЦПК України, колегія суддів, -
 
П о с т а н о в и л а  :
 
Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - Крилової Олени Леонідівни - задовольнити частково.  
Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 жовтня 2020 року - скасувати в частині відмови у стягненні 114 886,04 грн. заборгованості за простроченими відсотками, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 6007,35 грн. штраф (процентна складова), постановивши в цій частині нову постанову, за якою;
Стятягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" 500,00 (п`ятсот гривень) грн.  штраф (фіксована частина).
У стягненні 114 886,04 грн. заборгованості за простроченими відсотками, 6007,35 грн. штраф (процентна складова) - відмовити.
 
Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 жовтня 2020 року в частині стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 5 260,95 грн. та судового збору у розмірі 2102 грн. - залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь  Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" 12, 60 грн.  судового збору за подання апеляційної скарги.
Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, код ЄДРПОУ 14360570, рах. № НОМЕР_1 , МФО № 305299).
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_2 ).
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: 

        Судді: