ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року 
м. Київ
справа №127/1762/17
адміністративне провадження №К/9901/20334/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Мороз Л.Л.,
суддів: Бучик А.Ю., Рибачука А.І.,
у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції розглянув адміністративну справу №127/1762/17
за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці, Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області про визнання протиправним рішення, зобов`язання зарахувати стаж та призначити пенсію на пільгових умовах, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2017 року, прийняту у складі колегії суддів: головуючого Залімського І. Г. суддів: Смілянця Е.С,. Сушка О.О.,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці, Головного Управління Пенсійного фонду у Вінницькій області, у якому просив:
- визнати протиправними дії Головного Управління пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно з п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;
- визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;
- скасувати рішення УПФ в м. Вінниці №2348/06-33-3/02-2 від 14.12.2016 щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком №2 період навчання у професійно-технічному училищі за фахом помічник машиніста тепловоза у період з 01.09.1976 по 26.07.1979 (2 роки 10 місяців і 26 днів), період роботи помічником машиніста електровоза і тепловоза у періоди з 11.08.1979 по 22.04.1980, та з 10.08.1982 по 04.10.1982 (10 місяців і 7 днів), період перебування на службі в Радянській Армії у період з 02.05.1980 по 03.05.1982 (2 роки і 2 дні);
- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, з дня звернення із заявою про призначення.
Вимоги обґрунтував тим, що відповідачі протиправно не враховують до пільгового стажу роботи періоди навчання, служби в Радянській Армії, а також періоди роботи помічником машиніста електровоза і тепловоза в Локомотивному депо м. Жмеринка ім. 50 - річчя Жовтня Південно - Західна залізниця.
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 29 травня 2017 року позов задоволено.
Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2017 року скасовано постанову суду першої інстанції та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці №2348/06-33-3/02-2 від 14.12.2016, викладене у формі протоколу № 11790 від 14.12.2016, щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниця призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах пенсію згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, з дня звернення позивача із заявою про призначення пенсії.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Суди встановили, що з 01.09.1976 по 26.07.1979 ОСОБА_1 навчався у Професійно-технічному училищі №1 м. Жмеринка за спеціальністю помічник машиніста тепловоза, і по закінченню отримав диплом серії НОМЕР_1 .
В період з 31.07.1979 по 10.08.1979 працював дублером помічника машиніста тепловоза, електровоза, а з 11.08.1979 по 22.04.1980 машиністом тепловоза, електровоза в Локомотивному депо м. Жмеринка ім. 50 річчя Жовтня Південно-Західна залізниця. Був звільнений 22.04.1980 згідно з  п.3 ст. 36 Кодексу законів про працю УРСР у зв`язку з призовом на строкову службу в Радянській армії.
10.08.1982 позивач був прийнятий помічником машиніста електровоза, тепловоза в Локомотивне депо Жмеринка ім. 50 річчя Жовтня Південно Західна залізниця, в подальшому, а саме 04.10.1982, останній був звільнений з вищевказаної посади згідно ч.1 ст.36 КЗпП УРСР.
З 15.10.1982 по 03.11.1985 позивач працював помічником машиніста локомотива в транспортному цеху Вінницького хімзаводу ім. Я.М. Свердлова.
04.11.1985 позивач був переведений на посаду помічника машиніста локомотива, де пропрацював до 06.02.2002.
Листом від 14.09.2016 №1922/06-35/02 Головне управління Пенсійного фонду у Вінницькій області повідомило позивача про рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років від 06.09.2016 №14, яким зараховано до стажу, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку №2, період роботи позивача на посаді помічника машиніста локомотива з 15.10.1982 по 31.12.1991. 
Проте, відповідачем не було зараховано до пільгового стажу роботи періоди навчання та служби в армії.
29.09.2016 позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах згідно п. "б" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Рішенням Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці №2348/06-33-3/02-2 від 14.12.2016, що викладене у формі протоколу № 11790 від 14.12.2016, відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до "б" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Позивач не погодився із вказаними відмовами та звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що право позивача на призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до пункту «в» статті 13 Закону № 1788-XII, належним чином підтверджено відповідними записами у трудовій книжці.
Апеляційний суд, скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, мотивував своє рішення тим, що Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці зарахувало до пільгового стажу позивача виключно період про який зазначено у рішенні комісії, а саме з 15.10.1982 по 31.12.1991. Разом з цим, Управлінням Пенсійного фонду України в м. Вінниці помилково не було враховано, що до пільгового стажу роботи також включаються періоди навчання та служба в армії .
Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці не погодилося із рішенням суду апеляційної інстанції і подало касаційну скаргу з вимогами про його скасування та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
У касаційній скарзі зазначає, що позивач не має достатнього стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах.
Заперечення на касаційну скаргу не надходили.
Верховний Суд переглянув судове рішення у межах касаційної скарги, з`ясував повноту фактичних обставин, встановлених судами, та правильність застосування норм матеріального та процесуального права і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги з огляду на таке.
Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законами України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII), "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон №    1058-IV).
Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону №    1058-IV особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".
Згідно з пунктом "б" частини 1 статті 13 Закону №    1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Порядок застосування списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затверджено наказом Міністерства праці та соціальної політики України №    383 від 18    листопада 2005 року та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731 (далі - Порядок №    383).
Відповідно до пункту 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Отже, однією із умов зарахування до пільгового стажу певного періоду роботи на відповідній посаді або за професією є включення цієї посади або професії до Списків, що діяли в період такої роботи.
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
За змістом пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Додатково в довідці наводяться відомості стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.
У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
Згідно з вимогами Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1, таке підтвердження здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.
За встановлених обставин, Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці правомірно зарахувало до пільгового стажу роботи позивача період, про який зазначено у рішенні комісії, а саме з 15.10.1982 по 31.12.1991.
Щодо незарахування до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах періоду служби в армії та часу навчання, то колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Статтею 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Таким чином, час проходження строкової військової служби зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 5 грудня 2019 року у справі №513/1195/16-а.
Встановлено, що позивач працював помічником машиніста електровозу та тепловозу та звільнений з цієї посади 22.04.1980 у зв`язку з призовом на строкову військову службу до Радянської армії.
Таким чином, позивач на момент призову на строкову військову службу працював на посаді, яка дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.
Враховуючи викладені обставини, період проходження позивачем строкової військової служби підлягає зарахуванню до стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.
Крім того, відповідно до ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» від 10 лютого 1998 року № 103/98-ВР час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач 26.07.1979 закінчив Жмеринське професійно-технічне училище №1 за спеціальністю помічник машиніста тепловоза, а 31.07.1980 був прийнятий в Локомотивне депо м. Жмеринка ім. 50-річчя Жовтня Південно-Західна залізниця.
Оскільки перерва між днем закінчення позивачем навчання в ПТУ і днем зарахування на роботу за професією не перевищує 3 місяців, то період навчання позивача в ПТУ має бути зарахований до пільгового трудового стажу.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі №683/1774/16-а.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що відповідач неправомірно відмовив позивачу в зарахуванні до спеціального стажу час навчання та служби в армії, відтак незаконно прийняв рішення про відмову в призначенні пільгової пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи.
Оцінюючи наведені відповідачем доводи, Касаційний адміністративний суд виходить з того, що всі аргументи скаржника, викладені в касаційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом, їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не зазначено.
Відповідно до частини третьої статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Керуючись статями 343, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці залишити без задоволення.
Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2017 року у справі №127/1762/17 - залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................
...........................
...........................
Л.Л. Мороз
А.Ю. Бучик
А.І. Рибачук,
Судді Верховного Суду