ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/4885/19                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Дудін С.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  12 березня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
                                     судді-доповідача    Кузьменка В. В.,
                                     суддів           Василенка Я. М., Ганечко О. М.,
                                                             
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 27.11.2020, - 

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, у якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області №215 від 28.03.2019 щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 пільгового стажу та призначенні йому пенсії за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ та ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, починаючи з 17.01.2019.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу періоди роботи з 05.05.1987 по 26.06.1987, з 27.08.1987 по 08.11.1987, з 24.03.1988 по 19.04.1988, з 20.04.1988 по 03.05.1988, з 25.07.1988 по 12.12.1988, з 22.12.1988 по 28.11.1990, з 04.02.1991 по 14.03.1991, з 15.03.1991 по 01.03.1993, з 26.05.2008 по 18.06.2008, з 19.06.2008 по 11.01.2010, з 12.01.2010 по 28.06.2010, з 29.06.2010 по 03.07.2011, з 04.07.2011 по 01.01.2013, з 02.01.2013 по 28.02.2013, з 01.03.2013 по 01.04.2013, з 02.04.2013 по 31.07.2014 та призначити і виплачувати йому пенсії за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ та ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, починаючи з 17.01.2019.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 03.04.2020 року позов задоволено повністю. 
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.08.2020 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області  на рішення Київського окружного адміністративного суду від 03.04.2020 - повернуто апелянту.
ОСОБА_1 20.11.2020 звернувся до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі в порядку статті 382 КАС України.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.11.2020 в задоволенні заяви відмовлено.
Ухвалюючи таке рішення, суд виходив з того, що заявником не наведено аргументів на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, просив її скасувати та задовольнити подану заяву.
Враховуючи, що безпосередня участь сторін у судовому засіданні, в даному випадку, не є обов`язковою, оскільки матеріали справи містять достатньо письмових доказів для з`ясування фактичних обставин, та з огляду на встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, колегія суддів у відповідності до ст. 311 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження.
Відповідно до положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи,  доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення.
Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.
За приписами статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Таким чином, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.
Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Нормативні приписи, закріплені у ч. 1 ст. 382 КАС України, кореспондуються з положеннями, зокрема, пп. «ґ» п. 4 ч. 1 ст. 322 КАС України, згідно з якими в резолютивній частині постанови зазначається встановлений судом строк для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.
Системний аналіз викладених правових норм надає підстави для висновку, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може, тобто, наділений правом.
Отже, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.
Позивач просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області у 10-денний строк з моменту отримання відповідної ухвали суду подати звіт про виконання судового рішення Київського окружного адміністративного суду від 03.04.2020 у справі №320/4885/19 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 , виплатити заборгованість за період з 17.01.2019 по 30.09.2020 у сумі 77896,70 грн.
Також просить у разі невиконання судового рішення або ненадання звіту про його виконання накласти на начальника Броварського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області ОСОБА_2 штраф у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, половину з якого стягнути на користь Державного бюджету України, а другу половину - на користь ОСОБА_1 .
Також позивач зазначив, що виданий судом виконавчий лист у цій справі був пред`явлений ним до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, за результатом чого було відкрито виконавче провадження №22933548.
Судовий контроль є окремим видом контролю щодо забезпечення виконання рішення суду, який відрізняється від примусового виконання рішення суду органами державної виконавчої служби.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що на виконання рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області було призначено пенсію ОСОБА_1 та зараховано пільговий стаж, що підтверджується розпорядженням від 10.09.2020 року.
Перерахунок пенсійних виплат проведено з 17.01.2019 року, зараховано до пільгового стажу періоди роботи з 05.05,1987 по 26.06.1987, з 27.08.1987 по 08.11.1987, з 24.03.1988 по 19.04.1988, з 20.04.1988 по 03.05.1988, з 25.07.1988 по 12.12.1988, з 22.12.1988 по 28.11.1990, з 04.02.1991 по 14.03.1991, з 15.03.1991 по 01.03.1993, з 26.05.2008 по 18.06.2008, з 19.06.2008 по 11.01.2010, з 12.01.2010 по 28.06.2010, з 29.06.2010 по 03.07.2011, з 04.07.2011 по 01.01.2013, з 02.01.2013 по 28.02.2013, з 01.03.2013 по 01.04.2013, з 02.04.2013 по 31.07.2014. 
Пенсія виплачується ОСОБА_1 відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ та статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІУ.
Управлінням призначено ОСОБА_1 пенсію за віком (робота за Списком №1) з 17.01.2019 року, а сума доплати згідно рішення суду у сумі 77896,70 грн. за період з 17.01.2019 року по 30,09.2020 року буде виплачена ОСОБА_1 згідно постанови КМУ №637 від 05.11.2014 (з урахуванням змін, внесених постановою КМУ від 21.08.2019 №788) із сум, передбачених Державним бюджетом на виконання судових рішень.
Відповідач вказує, що Головним управлінням було вжито всі можливі заходи спрямовані на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 03.04.2020 по справі № 320/4885/19, однак фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.
Органи Пенсійного фонду України фінансують вказані види пенсійних виплат за рахунок коштів Державного бюджету, реалізуючи бюджетну програму КПКВК 2506020 «Дотація Пенсійному фонду України на виплату пенсій, надбавок та підвищень до пенсії за різними пенсійними програмами» у межах виділених асигнувань.
Тобто, виплати пенсій можуть бути здійснені Головним управлінням ПФУ в Київській області виключно за рахунок коштів Пенсійного Фонду України та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що виділення коштів із державного бюджету на фінансування даної бюджетної програми не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України.
Аналіз наведеного дає підстави для висновку про відсутність в діях керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області ознак вини та умислу щодо невиконання у повному обсязі судового рішення як умови притягнення особи до відповідальності та накладення, у даному випадку, штрафу.
З огляду на викладене колегія суддів вважає, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути прийнята лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього. При цьому, визначальною ознакою для накладення керівника на боржника штрафу є саме не виконання рішення суду без поважних причин. Поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником, та які не залежали від його волевиявлення.
Враховуючи, що Головне управління ПФУ в Київській області виконано рішення не у повному обсязі не з його вини, а за відсутності бюджетного фінансування з Державного бюджету України, колегія суддів приходить висновку про неможливість прийняття рішення про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень у відповідності до вимог ст. 382 КАС України.
На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги кожен аргумент учасника процесу, та те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить висновку про відсутність підстав для його скасування.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,  -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 27.11.2020 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії  - залишити без задоволення.
Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 27.11.2020 - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач:                                                                        В. В. Кузьменко 

Судді:                                                                                           Я. М. Василенко 

                                                                                                    О. М. Ганечко                                                  

Повний текст постанови виготовлено 12.03.2021