ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

12 січня 2021 року                                                                        м. Чернівці
справа № 727/2162/20
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого        Владичан А. І. 
суддів:Лисака І.Н., Литвинюк І.М.
секретар Собчук І.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» про захист прав споживача, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду  м. Чернівці від 23 вересня 2020 року (головуючий у 1-й інстанції Мамчин П.І.),-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про захист прав споживача.
     Свої вимоги обґрунтовував тим, що  він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка опалюється за допомогою централізованого опалення, яке здійснює МКП «Чернівцітеплокомуненерго», за що він здійснює оплату. Станом на 01 грудня 2019 року відповідачем в багатоквартирному будинку АДРЕСА_2 від системи центрального опалення відключені та влаштовано автономне опалення згідно дозволів міжвідомчої комісії виконавчого комітету Чернівецької міської ради наступні квартири – 1, 14, 16, 32, 34, 35, 36, 38, 40, 42, 44, 46, 48, 50, 73, 81, 83, 85, 89, 95, 99, 104, 105, 106, 107, 108, 110, 112, 114-133 141, 142, 157, 161, 163.
Відключення відповідачем вказаних 53 квартир від центрального опалення було здійснено з порушенням норм чинного законодавства, оскільки від централізованого опалення може відключитися лише весь будинок, а не окремі квартири.

________________________________________________________________________
Провадження 22ц/822/17/21

Вважав, що ним та іншими споживачами будинку, які не були відключені від центрального опалення з моменту встановлення комерційних лічильників обліку тепла, переплачено значну суму за спожиті послуги з централізованого опалення.
Відповідач в багатоквартирному житловому будинку АДРЕСА_2 встановив та прийняв на абонентський облік 3 лічильника обліку теплової енергії: кв. ІНФОРМАЦІЯ_1 в січні 2017 року; кв.21-166 в березні 2017 року; кв. 147-166 в лютому 2019 року. Два лічильника встановлені на вводах в будинок є комерційними вузлами обліку. Третій лічильник кв. ІНФОРМАЦІЯ_2 є розподільчим вузлом обліку.
Згідно законодавства України головним приладом обліку теплової енергії являється комерційний лічильник тепла, який встановлений на вводі в будинок. Даний лічильник враховував спожите тепло в кв.21-166 (3-16 під`їзди) будинку. Згідно показників комерційного лічильника відповідач пропорційно площі квартир розподіляв плату між споживачами кв.21-166 (3-16 під`їзди) будинку. Мешканці кв.147-166 (15-16 під`їзди) будинку скаржилися, що до них не доходить тепло згідно встановлених параметрів. Відповідачем не було проведено обстеження в 15-16 під`їздах будинку та не були встановлені причини незадовільного теплопостачання. За зниження температури в житлових приміщеннях відповідач мав знижувати плату за тепло. Натомість без згоди всіх мешканців будинку МКП «Чернівцітеплокомуненерго» прийняло рішення про взяття на абонентський облік розподільного лічильника та обліковує по ньому споживання тепла як по комерційному лічильнику без врахування загально будинкових втрат. При цьому комерційний лічильник стоїть на вводі в будинок з березня 2017 року та по ньому здійснюється облік. Встановлення розподільчого лічильника лише на 15-16 під`їзди будинку проблему незадовільного теплопостачання ніяк не вирішило, а призвело до того що вартість послуг опалення в 15-16 під`їздах будинку значно зменшилася, а в 3-14 під`їздах будинку значно збільшилася.
Труба з теплоносієм подається в будинок з третього під`їзду, де встановлений комерційний лічильник тепла та проходить по підвалу аж до 15-16 під`їзду будинку, де встановлений розподільчий лічильник тепла. Весь транзит тепла по трубі в підвалі, а також втрати тепла від 3 по 14 під`їзду мешканці останніх 2-х під`їздів №15-16 взагалі не оплачують. Платять за них мешканці 3-14 під`їздів будинку, при тому що найдовший транзит тепла по трубі проходить до 15-16 під`їздів будинку і саме вони мали платити найбільше за транзит (доставку) тепла до них.
Після встановлення відповідачем розподільчого лічильника почав здійснюватися неправильний розподіл між споживачами, що призвело до того що мешканці 15-16 під`їздів будинку почали платити значно менше за спожиті послуги без врахування загально будинкових втрат тепла. Зменшення плати за тепло в 15-16 під`їздах будинку здійснилося за рахунок збільшення плати за тепло мешканців 3-14 під`їздів будинку. 
Вважав, що його права порушені відповідачем, оскільки з моменту встановлення комерційного лічильника тепла по даний час плата за ці послуги була значно завищена за рахунок включення до їхньої вартості послуг споживачів, які були незаконно відключені відповідачем від послуг централізованого опалення та продовжують далі отримувати вказані послуги, при цьому не сплачуючи за них. Внаслідок чого він сплачує збільшену плату за послуги з централізованого опалення, а відповідач, в свою чергу, не здійснює нарахування плати споживачам, які були незаконно відключені від центрального опалення.
Просив зобов`язати МКП «Чернівцітеплокомуненерго» здійснити перерахунок плати за надання послуги з централізованого опалення в кв. АДРЕСА_3 , сплаченої в сторону зменшення в період з моменту встановлення комерційного лічильника на тепло (березень 2017 року) по даний час, в зв`язку з незаконним відключенням відповідачем споживачів від послуг централізованого опалення, які далі продовжують отримувати вказані послуги при цьому не сплачуючи за них. Зобов`язати МКП «Чернівцітеплокомуненерго» здійснювати подальше нарахування плати за надання послуги з централізованого опалення в кв. АДРЕСА_3 , з встановленням щомісячного зменшення плати в пропорційному розмірі завданих переплат, в зв`язку з незаконним відключенням споживачів від послуг централізованого опалення, які далі продовжують отримувати вказані послуги при цьому не сплачуючи за них. Визнати незаконними дії МКП «Чернівцітеплокомуненерго» стосовно прийняття на абонентський облік розподільчого лічильника тепла, який був встановлений в кв.147-166 (15-16 під`їздах) будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Здійснити зняття з абонентського обліку розподільчого лічильника, який був встановлений в кв.147-166 (15-16 під`їздах) будинку за адресою: АДРЕСА_2 .Облік здійснювати по комерційному лічильнику тепла, який встановлений на вводі в будинок без врахування показників розподільчого лічильника тепла, встановлено в (15-16 під`їздах) будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Зобов`язати МКП «Чернівцітеплокомуненерго» здійснити перерахунок плати за надання послуги з централізованого опалення в кв. АДРЕСА_3 , сплаченої ним в сторону зменшення в період з моменту встановлення розподільчого лічильника на тепло (лютий 2019 року) по даний час в зв`язку незаконним встановленим розподільчого лічильника тепла в кв. ІНФОРМАЦІЯ_2 (15-16 під`їздах) будинку.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 вересня 2020 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає його незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. 
Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що судом першої інстанції не було враховано того факту, що в 53 квартирах відключені тільки прилади опалення (батареї), транзитні стояки технічно не можна відключити так як вони проходять в кожній кімнаті квартир з першого по п`ятий поверх будинку. Споживачі, які незаконно відключені від центрального опалення продовжують отримувати вказані послуги при цьому не сплачуючи за них. Плату за послуги централізованого опалення здійснюють споживачі, які були відключені від центрального опалення згідно показників лічильника тепла, який встановлений на вводі в будинок, і з моменту встановлення комерційного лічильника обліку тепла переплачено значну суму за спожиті послуги з централізованого опалення. Вважає, що найбільш дієвим способом захисту порушеного права є зобов`язання відповідача здійснити перерахунок вже сплаченої суми за житлово-комунальні послуги із центрального опалення з часу встановлення комерційного лічильника тепла по даний час.
Відповідач відмовляється здійснювати перерахунок посилаючись на лист голови ЖБК від 15.01.2019 року, який не має юридичної сили, а також вважає, що п.9 ст.4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» застосовується тільки для самостійних об`єктів нерухомого майна, 15-16 під`їзд будинку не є самостійним об`єктом нерухомого майна. Після встановлення розподільчого лічильника почав здійснюватися неправильний розподіл між споживачами, що призвело до того, що мешканці (15-16 під`їздів) будинку почали платити значно менше за спожиті послуги без врахування загально будинкових втрат тепла. 
Посилання відповідача, що нарахування за послуги центрального опалення проводиться по комерційному обліку, тому не має потреби в установці розподільчого лічильника обліку теплової енергії на 3-4 під`їзди будинку, є прямим порушенням прав споживачів, оскільки в одному будинку при однакових умовах постачання тепла одним під`їздам на свій розсуд дає дозволи на розподільчі лічильники, а іншим відмовляє
Зазначає, що для правильного обліку тепла розподільчі лічильники тепла мали б бути встановлені на всі під`їзди будинку, а не тільки на два, що призвело до неправильного нарахування плати за тепло. 
Просив скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 вересня 2020 року повністю та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 
У відзиві на апеляційну скаргу МКП «Чернівцітеплокомуненерго» посилається на те, що частина квартир отримала дозволи з постійно діючої міжвідомчої комісії при виконавчим комітеті Чернівецької міської ради, щодо встановлення індивідуального опалення, тому підстав нараховувати плату за послуги центрального опалення не має. Щодо вимог позивача про наявність стояків централізованого опалення в квартирах з індивідуальним опаленням, тому вони повинні сплачувати за транзит газу по стояку, то такі є безпідставними оскільки згідно акту «Чернівцітеплокомуненерго» від 02.11.2006 року в квартирах 114,116,118,120,122, трубопровід централізованого теплопостачання демонтовано, а також демонтовані стояки в квартирах 124-133. В інших квартирах, де встановлені прилади автономного опалення стояки централізованого опалення заізольовані. Вказує, що нарахування за послуги з теплопостачання будуть нараховуватись і кватирам які обладнані приладами автономного опалення відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, яка затверджена Наказом №315 від 22.11.2018 року Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, однак дана Методика не може бути застосована виконавцями послуг, до моменту обрання споживачами моделі договірних відносин відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
Апелянту неодноразово вказували у листах, що будинок має обрати модель договірних відносин і тільки після того можливе застосування вищевказаної Методики, тому на даний час правової підстави для здійснення нарахування квартирам в яких встановлене автономне опалення немає. 
Також зазначає, що поділу приладів обліку на комерційний та розподільний не було, тому споживачам, приміщення яких оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/ приладами обсяг спожитої теплової енергії визначається за їхніми показаннями відповідно до методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, яка на даний час не затверджена.
МКП «Чернівцітеплокомуненерго» правомірно здійснює нарахування за надані послуги з централізованого опалення на підставі показників засобів обліку теплової енергії по будинку АДРЕСА_2 , тому просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Заслухавши доповідача про суть оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав. 
Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, тобто ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до вимог статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач належними та допустимими доказами не довів порушення відповідачем його права чи законного інтересу.
Колегія суддів погоджується з указаним висновком суду першої інстанції.
Як вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6).
Відповідно до укладеного договору про надання послуг з централізованого опалення від 04.10.2010 року ОСОБА_1 отримує послуги з централізованого опалення, постачання яких надає МКП «Чернівцітеплокомуненерго». Опалювальна площа становить 65,3 кв.м. (а.с.54-55).
       Відповідно до листа голови правління ЖБК №38 від 15.01.2019 року та робочого проекту мешканцям квартир з 147 по 166 будинку АДРЕСА_2 був встановлений прилад обліку теплової енергії (а.с.39-53).
Нарахування споживачам будинку АДРЕСА_2 проводиться згідно показників лічильника по всім квартирам, що підключені до системи опалення 15-16 під`їзду будинку (а.с.99). 
Судом першої інстанції встановлено, що Квартири АДРЕСА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , ІНФОРМАЦІЯ_19 , ІНФОРМАЦІЯ_20 , ІНФОРМАЦІЯ_21 , 104, 105, 106, 107, 108, 110, 112, 114, 115, 116, 117, 118, 119, 120, 121, 122, 123, 124, 125, 126, 127, 128, 129, 130, 131, 132, 133, 141, 142, 157, 161, 163 будинку АДРЕСА_2 відключені від системи центрального опалення. Частина квартир отримала дозволи на відключення від мереж центрального опалення та влаштування індивідуального опалення, а частина квартир були від`єднанні та не отримують послуги з централізованого опалення, встановлені газові котли (а.с.61-84).
Вказані обставини підтверджуються дозволами постійно діючої міжвідомчої комісії при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення (а.с.59-84). 
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до ст..12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
Д оговори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач).
Згідно ст.14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»  за рішенням співвласників багатоквартирного будинку (уповноваженого органу управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку), прийнятим відповідно до закону, договір про надання комунальної послуги укладається з виконавцем відповідної комунальної послуги, визначеним статтею 6 цього Закону:
1) кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно (індивідуальний договір);
2) від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою (колективний договір);
3) об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір про надання комунальних послуг, як колективним споживачем.
Співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначену частиною першою цієї статті, за кожним видом комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії). У межах одного багатоквартирного будинку дозволяється обрання різних моделей організації договірних відносин за різними видами комунальних послуг.
Як вбачається з матеріалів справи, станом на квітень 2020 року співвласники багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 не прийняли рішення про модель договірних відносин у своєму багатоквартирному будинку по наданню послуг з постачання теплової енергії та не уклали відповідний договір із виконавцем відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
Пунктом 26 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 передбачено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.
Позивач ОСОБА_1 вказує на те, що всім квартирам, в яких встановлена індивідуальна система опалення, необхідно нараховувати плату за послуги з централізованого опалення, однак як встановлено судом, вказані позивачем квартири отримали дозволи на відключення від централізованого опалення постійно діючої міжвідомчої комісії при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради, тому підстави для нарахування їм плати за послуги з теплопостачання та перерахунку такої плати позивачу відсутні.
Апеляційний суд також погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності прийняття на абонентський облік розподільчого лічильника тепла, який був встановлений в кв.147-1666 (15-16 під`їздах).
Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» засіб обліку – прилад, технічний пристрій для обліку кількісних та/або якісних показників житлово-комунальної послуги, який має нормовані метрологічні характеристики.
Згідно ст.1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» вузол розподільного обліку - вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів.
02 серпня 2017 року набрав законної сили Закон України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», який визначає засади забезпечення, у тому числі розподільного, обліку послуг з постачання теплової енергії.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» р ахунки на оплату наданої комунальної послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, на основі показань вузла комерційного обліку відповідної комунальної послуги згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону.
Згідно ст.9 цього Закону к омерційний облік здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку відповідної комунальної послуги, що забезпечує (забезпечують) загальний облік її споживання, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки.
Згідно ст.10 Закону у будівлях, зазначених у частинах другій і третій статті 4 цього Закону, обсяг відповідної комунальної послуги, визначений за допомогою вузла комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням), розподіляється між усіма споживачами з урахуванням показань вузлів розподільного обліку, приладів - розподілювачів теплової енергії відповідно до частин другої - четвертої цієї статті.
       Визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в такому порядку:
1) загальний обсяг теплової енергії, що надходить до індивідуального теплового пункту, зменшується на обсяг теплової енергії, витраченої на приготування гарячої води, визначений на підставі показань відповідних вузлів обліку, а в разі їх відсутності - за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства;
2) обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, визначається та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого приміщення) за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства;
3) загальний обсяг теплової енергії (крім обсягу теплової енергії, витраченого на приготування гарячої води, забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також приміщень, де встановлені вузли розподільного обліку теплової енергії/прилади - розподілювачі теплової енергії) розподіляється між споживачами, приміщення/опалювальні прилади яких не оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами - розподілювачами теплової енергії, пропорційно до опалюваної площі (об`єму) таких споживачів.
Споживачам, приміщення яких оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами - розподілювачами теплової енергії/вузлами розподільного обліку витрати теплоносія (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), обсяг спожитої теплової енергії визначається за їхніми показаннями відповідно до методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, але не менше мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії серед інших споживачів у будівлі відповідно до пункту 5 частини другої цієї статті;
4) показання приладів - розподілювачів теплової енергії використовуються при розподілі виключно за умови, що такими приладами оснащено не менш як 50 відсотків опалювальних приладів (крім розташованих у приміщеннях (місцях) загального користування багатоквартирних будинків) у будівлі;
5) для споживачів, приміщення яких оснащені вузлами розподільного обліку, розподілене питоме споживання теплової енергії в розрахунку на 1 квадратний метр площі (1 кубічний метр об`єму) квартири (іншого приміщення) не може становити менше мінімальної частки питомого споживання теплової енергії, яка визначається згідно з методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства;
6) обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, визначається за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого нежитлового приміщення, яке є самостійним об`єктом нерухомого майна) або за рішенням співвласників будівлі - за іншим принципом, визначеним цією методикою;
7) співвласниками багатоквартирного будинку або іншої будівлі, де налічуються два або більше споживачів, можуть установлюватися поправкові коефіцієнти для розподілу обсягу спожитої теплової енергії між окремими споживачами (у наріжних квартирах (приміщеннях), квартирах (приміщеннях), розташованих на перших і останніх поверхах будівель тощо) відповідно до методики, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства;
8) у разі якщо у багатоквартирному будинку, оснащеному вузлом (вузлами) комерційного обліку, фактична температура повітря в окремих квартирах (приміщеннях), не оснащених вузлами розподільного обліку/приладами - розподілювачами теплової енергії, нижча за нормативну, виконавець або визначена власником (співвласниками) інша особа, яка здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, здійснює перерозподіл спожитих обсягів за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, таким чином:  якщо встановлено факт несанкціонованого втручання окремих споживачів у внутрішньобудинкову систему опалення та/або гарячого водопостачання, яка використовується для цілей опалення, що призвело до її розбалансування, обсяг теплової енергії або гарячої води, необхідний для досягнення нормативної температури в приміщенні (приміщеннях), перерозподіляється на таких споживачів;  в іншому випадку такий обсяг теплової енергії або гарячої води перерозподіляється пропорційно до площі (об`єму) квартир (інших приміщень) на споживачів, житлові приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку/приладами - розподілювачами теплової енергії.
Обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється відповідно до правил, встановлених цією статтею, також на власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання.
Отже, при наявності розподільного обліку тепла, загальний обсяг спожитого тепла розподіляється між споживачами відповідно до обсягу споживання за показаннями вузла розподільного обліку. 
Споживачі, приміщення яких не оснащені вузлом розподільного обліку теплової енергії, проводять оплату за послуги опалення пропорційно до опалювальної площі та з врахуванням комерційного лічильника на тепло.
Згідно з пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 22 червня 2017 року до затвердження центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг співвласники багатоквартирного будинку або іншої будівлі, де налічуються два або більше споживачів, можуть визначити свій порядок розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг відповідно до положень статті 10 цього Закону, а також прийняти рішення про незастосування положень частини п`ятої   статті 10 цього Закону при розрахунках за житлово-комунальні послуги у відповідному будинку, будівлі.
Судом першої інстанції встановлено, що робочий проект по встановленню вузла обліку споживання теплової енергії, мешканцями квартир 147-166 був погоджений Департаментом житлово-комунального господарства Чернівецької міської Ради, головним інженером МКП «Чернівцітеплокомуненерго» та генеральним директором ДП «Буковинастандартметрологія». (а.с.40-51).
04 лютого 2019 року був складений акт про опломбування та постановки приладу обліку теплової енергії на облік (а.с.52).
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що розподільчий лічильник тепла мешканцями 15-16 під`їздів був правомірно прийнятий на абонентський облік, тому вимога позивача про визнання незаконними дії відповідача щодо прийняття на абонентський облік розподільчого лічильника є безпідставною.
Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом   першої інстанції при розгляді даної справи неправильно застосовані норми матеріального права чи порушені норми процесуального права, оскільки  ґрунтуються  на  переоцінці доказів, які були досліджені та оцінені судом з додержанням норм процесуального права.
Отже, МКП «Чернівцітеплокомуненерго» правомірно здійснює нарахування за надані послуги з централізованого опалення, на підставі показників засобів обліку теплової енергії.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст.ст. 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Шевченківського районного суду  м. Чернівці від 23 вересня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Дата складання повного тексту постанови 21 січня 2021 року.

Головуючий А.І. Владичан

Судді: І.Н. Лисак

І.М. Литвинюк