Провадження № 33/4820/99/21 
Справа № 679/1710/20 Головуючий в 1-й інстанції Базарник Б. І. 
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кулеша Л. М. 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 лютого 2021 року м.Хмельницький

       Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Цугель А.О., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника Бойка В.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційні скарги ОСОБА_1 та захисника Бойка В.Ф. на постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 18 грудня 2020 року,-

в с т а н о в и л а:

Цією постановою          ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,-
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить  10 200 грн. (десять тисяч  двісті гривень)  з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп. 
За постановою суду, 18.09.2020 року о 18 годині 19 хвилин в м.Нетішин, по вул.Енергетиків, гаражний кооператив «Ізотоп», ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Chevrolet, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Стан сп`яніння за згодою водія проводився на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», тест №2962 від 18.09.2020 року в присутності двох свідків. Останній порушив п.2.9 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.130 КУпАП.
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі. Зазначає, що станом на 18 вересня 2020 року КУпАП не встановлював адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з набранням чинності Закону України № 720-IX від 03.07.2020 року, а тому правові підстави притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутні, оскільки за вчинення такого діяння встановлена кримінальна відповідальність. Окрім того, місцевий суд, в порушення вимог ст. 268 КУпАП, розглянув справу у його відсутність, без належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, судова повістка йому не направлялась та не вручалась. А тому, уважає, що наведені істотні процесуальні порушення є безумовною підставою для скасування постанови суду першої інстанції з прийняттям нової.
       У своїй апеляційній скарзі захисник Бойко В.Ф., в інтересах ОСОБА_1 , просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі. Вказує, що згідно наявних в матеріалах справи доповідних записок судового розпорядника Нетішинського міського суду Прокопчука С.А. від 14.12.2020 року ( а.с. 10,12) ним особисто вживалися заходи про повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи 16і18 грудня 2020 року . Однак, сторона захисту вважає, що дані доповідні записки не можуть бути допустимими доказами, з огляду на те, що матеріали справи згідно протоколу автоматизованого розподілу ( а.с. 8) надійшли до суду лише 15 грудня 2020 року. Наведені обставини, свідчать про те, що ОСОБА_1 належним чином не повідомлявся про час та місце розгляду справи, чим порушено вимоги ст. 268 КУпАП, а тому оскаржувана постанова місцевого суду підлягає скасуванню. 
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Бойка В.Ф., на підтримку апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, вважаю, що їх слід залишити без задоволення з таких підстав.
Відповідно до положень п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.
Згідно з вимогами ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення такого огляду, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Положеннями п. 2, 3, розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 07.11.2015 року № 1452/735 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Як убачається з матеріалів справи, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.
Такий висновок ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 485962 від 18.09.2020 року, з якого слідує, що 18 вересня 2020 року о 18 год. 19 хв. в м.Нетішин Хмельницької області, по вул.Енергетиків, гаражний кооператив «Ізотоп», ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Chevrolet, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Чим порушив п. 2.9а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2). 
Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою приладу «Драгер Алкотест 6810», у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків. Результат проведеного огляду - 3,03 % проміле, що підтверджується роздруківкою з приладу Драгер, тест № 2962 від 18.09.2020 року (а.с. 3).
З письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слідує, що ОСОБА_1 , в їх присутності, погодився, на місці зупинки транспортного засобу, у встановленому законом порядку, пройти перевірку на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер". Результат тесту показав 3,03 % проміле. (а.с. 4,5).
За даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, вбачається, що ОСОБА_1 було проведено огляд у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, проба позитивна, результат обстеження - 3,03 %. (а.с. 6).
З показань ОСОБА_1 , в суді апеляційної інстанції, слідує, що у зазначений у протоколі день, в гаражному кооперативі, поблизу вул. Енергетиків, він був зупинений працівниками поліції та запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, на що він погодився та пройшов такий на місці зупинки за допомогою приладу Драгер. Визнав, що у цей день випив літр вина. 
У процесі апеляційного розгляду було досліджено запис з нагрудної камери відеоспостереження, з якого вбачається, що у вказаний у протоколі день та час ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, в ході розмови у поліцейського виникла підозра, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Працівник поліції пропонує ОСОБА_1 у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків, пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі. Водій погоджується пройти такий на місці зупинки. Результат приладу Драгер показав 3,03 % проміле. ОСОБА_1 визнає що п`яний, від керування транспортним засобом його відсторонено, що спростовує в цій частині його доводи. 
Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Апеляційний суд відхиляє твердження ОСОБА_1 та захисника, у їх апеляційних скаргах, про те, що на момент розгляду справи судом першої інстанції, за ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачено настання адміністративної відповідальності у разі керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, з огляду на наступне.
Так, до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року, тобто до 01 липня 2020 року, положеннями  КУпАП було передбачено адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Після набрання чинності вказаного закону, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, виключено з ч. 1 ст. 130 КУпАП та закріплено у ст. 286-1 Кримінального кодексу України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Разом з тим, Законом України від 17 червня 2020 року № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 03 липня 2020 року, внесені нові зміни до Закону № 2617-VIIІ, а саме, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону № 720-IX: у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запровадивши нову редакцію ст. 130 КУпАП виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння - відтак адміністративна відповідальність за ці дії відновлена з 03 липня 2020 року; у пункті 2 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 171, який доповнивши КК України ст. 286-1 криміналізував відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння - відтак з 03 липня 2020 року відбулася декриміналізація цих дій.
Твердження ОСОБА_1 та захисника Бойка В.Ф. про порушення права на захист, у зв`язку з неналежним повідомлення про розгляд справи, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.
З матеріалів справи убачається, що з моменту фіксації правопорушення до постановлення судового рішення пройшло майже три місяці, а тому у ОСОБА_1 було достатньо часу для вжиття заходів, щоб дізнатися про стан складеного щодо нього адміністративного матеріалу для підготовки до свого захисту та забезпечення права на справедливий судовий розгляд у розумні строки з його участю, проте останній цього не робив та до суду не з`явився, що свідчить про зловживанням процесуальними правами та способом затягування розгляду справи, що могло призвести до необґрунтованого порушення строків, передбачених ст.38 КУпАП, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєне ним правопорушення. 
А тому, немає підстав вважати, що було порушено право, останнього, на захист, зокрема, на безпосередню участь в судовому засіданні та на правову допомогу, оскільки суд першої інстанції вчинив усі необхідні дії, щоб вчасно повідомити ОСОБА_1  про розгляд справи за адресою, яку він повідомив, відповідальність за яку повністю лежить на порушнику.  
Крім того, в процесі апеляційного розгляду ОСОБА_1 , як апелянту надано право давати пояснення, заявляти клопотання, брати безпосередню участь у судому засіданні, користуватися правовою допомогою, збирати і подавати суду докази на підтвердження своєї невинуватості в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відтак, будь-яких порушень його права суд апеляційної інстанції не убачає.
З огляду на викладене, апеляційна інстанція приходить до висновку, що при розгляді справи щодо ОСОБА_1 порушень норм процесуального та матеріального права, що могли б стати підставою для скасування постанови суду з наведених апелянтом в апеляційній скарзі мотивів, допущено не було.
Інші доводи, зазначені в апеляційній скарзі, не спростовують висновок суду про доведеність вини  ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки подія та склад, вчиненого ним адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, знайшли своє підтвердження, під час розгляду справи апеляційною інстанцією.
Невизнання  ОСОБА_1  своєї провини в скоєнні цього адміністративного правопорушення, є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується матеріалами справи.
Постанова судді місцевого суду про визнання  ОСОБА_1 винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення відповідає вимогам Закону, адміністративне стягнення за це правопорушення накладено в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для її скасування чи зміни немає.
Передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративне правопорушення не є малозначним, а відтак визначених ст. 22 КУпАП підстав для звільнення  ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності немає.
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, - 
п о с т а н о в и л а:
Постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 18 грудня 2020 року щодо  ОСОБА_1  залишити без зміни, а апеляційні скарги ОСОБА_1 та захисника Бойка В.Ф. - без задоволення.
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду                                        Л.М.Кулеша