ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 803/1556/16
адміністративне провадження № К/9901/42886/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючий - Стародуб О.П., 
судді -  Берназюк Я.О., Кравчук В.М. 
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 10.11.2016 (суддя - Ксензюк А.Я.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2017 (судді - Яворський І.О., Кухтей Р.В., Нос С.П.) у справі за позовом управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Каскад», третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_1 , про зобов`язання вчинити дії,
встановив:
У жовтні 2016 року управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області (далі - УДСУНС у Волинській області, позивач) звернулось до суду з позовом, в якому просило зобов`язати керівництво відповідача забезпечити доступ для проведення позапланової перевірки щодо встановлення фактів порушення вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки (в тому числі всіх приміщень та обладнання) співробітникам Управління ДСНС України у Волинській області в будівлі магазину    та офісі по вулиці Косачів, 8 в м. Ковель Волинської області. 
Судами попередніх інстанцій встановлено, що 11.10.2016 УДСУНС у Волинській області прийнято наказ №213 «Про проведення перевірки», яким доручено посадовим особам УДСУНС у Волинській області в період з 11.10.2016 по 17.10.2016 провести позапланову перевірку фактів порушень вимог законодавства, викладених у скарзі громадянина ОСОБА_1 від 23.09.2016 на «ВКП «Каскад»», за адресою: Волинська область, місто Ковель, вулиця Косачів, 8.
Працівниками позивача для проведення позапланової перевірки фактів порушень вимог законодавства, викладених у скарзі громадянина ОСОБА_1 від 23.09.2016, 12.10.2016 здійснено виїзд до будівлі ТзОВ «ВКП «Каскад»», за адресою: Волинська область, місто Ковель, вулиця Косачів, 8.
В ході розмови з директором ТзОВ «ВКП «Каскад»» Пархонюком В.Ф. працівниками управління йому було роз`яснено суть та підстави позапланової перевірки, а також надано копії відповідних документів, на що він повідомив, що йому потрібний час для ознайомлення та просив перенести перевірку.
17.10.2016 працівниками позивача, для проведення позапланової перевірки фактів порушень вимог законодавства, викладених у скарзі громадянина ОСОБА_1 від 23.09.2016, здійснено повторний виїзд до будівлі ТзОВ «ВКП «Каскад»» за адресою: Волинська область, місто Ковель, вулиця Косачів, 8.
Проте, директор ТзОВ «ВКП «Каскад»» Пархонюк В.Ф. не допустив комісію до проведення перевірки обґрунтовуючи безпідставністю проведення перевірки та порушенні порядку проведення перевірки, про що був складений акт про недопущення до проведення планової (позапланової) перевірки від 17.10.2016.
Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.
В обгрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачем протиправно здійснюються перешкоди для реалізації УДСУНС у Волинській області покладених на нього функцій щодо контролю дотримання суб`єктами господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, у зв`язку з чим Управління вимушене звернутися до суду з позовом про зобов`язання керівництва ТзОВ «ВКП «Каскад» забезпечити допуск його працівників до проведення позапланової перевірки.
Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 10.11.2016, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2017, у задоволенні позову відмовлено.
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції виходив з того, що позапланові перевірки суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки можуть проводитися лише на підставі обґрунтованого звернення фізичної особи про порушення суб`єктом господарювання її законних прав та за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення.
Суди дійшли висновку, що в даному випадку не було звернення фізичної особи про порушення суб`єктом господарювання її законних прав, а була скарга, адресована голові Державної служби України з надзвичайних ситуацій Чечоткіну М.О., крім того відсутня згода центрального органу виконавчої влади на проведення позапланового заходу.
Враховуючи, що позапланова перевірка ТОВ «Виробничо-комерційне підприємство «Каскад» в період з 11.10.2016 по 17.10.2016 призначена без згоди центрального органу виконавчої влади на її проведення, суди дійшли висновку щодо ї протиправності і як наслідок відсутності підстав для задоволення позовних вимог.
З ухваленими судовими рішеннями не погодилась третя особа - ОСОБА_1 , звернувся з  касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, а справу направити для продовження розгляду до апеляційного суду. 
В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що апеляційний суд розглянув справу без його участі, не повідомивши його належним чином про судове засідання, чим обмежив його право на судовий захист.
Заперечення на касаційну скаргу до суду не надходили.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
За правилами частин 1-2 статті 2 КАС України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Відповідно до п. 8 ч. 1 статті 3 КАС позивачем вважається особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду. Згідно із ч. 3 статті 6 цього Кодексу суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.
За правилами частини 4 статті 50 КАС України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.
Статтями 66, 67, 68 Кодексу цивільного захисту України визначено повноваження центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснення державного нагляду (контролю) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону; право на звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, а також підстави для звернення до суду.
Інших випадків, коли повноваження органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки здійснюються шляхом звернення до суду Кодекс цивільного захисту України не передбачає.
В свою чергу, норми Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (Закон №877-V) визначають правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю), передбачають право, умови та підстави суб`єкта господарювання не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю). 
Проте вони не встановлюють і не наділяють контролюючі органи повноваженнями звертатися до адміністративного суду з вимогами зобов`язати суб`єкт господарювання допустити посадових осіб до здійснення функції державного контролю.
Верховний Суд неодноразово розглядав справи, правовідносини в яких є подібними до правовідносин у справі, що розглядається, зокрема щодо права органу державного нагляду (контролю) на звернення до суду з позовом про зобов`язання підконтрольного суб`єкта господарювання допустити його посадових осіб до проведення перевірки.
Зокрема у постановах від 22.08.2018 (справа №818/1735/17), від 26.03.2020 (справа №804/4863/16), від 01.09.2020 (справа №826/6838/17) від 17.09.2020 (справа №808/3598/16 ), від 29.09.2020 (справа №810/3009/17), від 24.02.2021 (справа №826/8143/16), Верховний Суд дійшов таких висновків:
«Згідно із ч. 3 статті 6 КАС суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України. 
Звернення суб`єкта владних повноважень до адміністративного суду з позовом є способом здійснення таким суб`єктом визначених законами повноважень, під час якого суд здійснює попередній судовий контроль, перевіряючи наявність законних підстав для втручання суб`єкта владних повноважень (позивача) у господарські відносини, а отже запобігаючи можливим порушенням прав, свобод або законних інтересів фізичних або юридичних осіб. Звернення суб`єкта владних повноважень до суду не є способом захисту його прав чи інтересів, оскільки адміністративне судочинство має інше завдання. 
Суб`єкт владних повноважень, який звертається до суду, повинен обґрунтувати підстави звернення та зазначити їх у позовній заяві. Відсутність цих відомостей свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам закону.
У разі встановлення судом відповідних правових підстав для звернення до суду, прямо визначених у Конституції або законах України, суд може відкрити провадження в адміністративній справі за позовом суб`єкта владних повноважень і вирішувати її по суті. 
Судовий розгляд у справі за позовом суб`єкта владних повноважень, який подано до суду за відсутності необхідних передумов, не може призвести до виконання завдання адміністративного судочинства - захисту прав фізичних та юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. 
Відповідно, якщо суб`єкт владних повноважень звернувся до суду без передбачених законом підстав, і це з`ясовано судом на стадії відкриття провадження, то суд відмовляє у відкритті провадження, оскільки спір не може розглядатися в порядку адміністративного судочинства. Якщо ці обставини були з`ясовані судом після відкриття провадження, суд закриває провадження у справі. Розгляд таких спорів перебуває поза межами не лише адміністративної юрисдикції адміністративних судів та не належить до юрисдикції жодного іншого суду».
Суд не знаходить підстав для відступлення від цих правових висновків під час розгляду цієї справи. 
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області не має правових підстав для звернення до суду з позовом про зобов`язання суб`єкта господарювання допустити його посадових осіб до здійснення перевірки.
Відповідно до ст. 354 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.
Враховуючи наведене, касаційну скаргу слід задовольнити частково, судові рішення скасувати та закрити провадження в адміністративній справі.
Враховуючи приписи статті 354 КАС України щодо обов`язковості закриття провадження у справі, доводи касаційної скарги щодо порушення апеляційним судом норм процесуального права в частині не забезпечення участі скаржника у розгляді його апеляційної скарги, не є визначальним при вирішенні цієї справи.
Керуючись ст. 343, 349, 354, 350, 356 КАС України,  -
постановив:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 10.11.2016 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2017 - скасувати.
Провадження у справі №803/1556/16 за позовом управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Каскад», третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_1 , про зобов`язання вчинити дії, - закрити. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:
О.П. Стародуб
Я.О. Берназюк
В.М. Кравчук