П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

19 березня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 488/1233/15-а	
Головуючий в 1 інстанції: Селіщева Л.І.
          
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  судді - Вербицької Н.В.,
                      суддів - Джабурії О.В.,
                                             - Ступакової І.Г., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 09 листопада 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,
                                                  В С Т А Н О В И Л А :

24 березня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Корабельного районного суду м.Миколаєва з позовною заявою, в якій просив:
- скасувати постанову № 02 від 06.01.2015 року, винесену заступником начальника управління ДАБІ у Миколаївській області, начальником інспекційного відділу у м. Миколаєві Єпіфановою Н.І., якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.12 ст.96 КУпАП та накладено штраф у розмірі 8 500 грн та закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення;
- скасувати наказ управління ДАБІ у Миколаївській області № 13 від 28.11.2014 року.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що відповідач дійшов необґрунтованих висновків про те, що позивач вказав недостовірні дані у повідомленні про початок виконання будівельних робіт від 27.07.2011 року № МК 062110211905 та у декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 22.09.2014 р. за № 142142650202, стосовно об`єкта «Житловий будинок, літня кухня, гараж, господарські будівлі за адресою: АДРЕСА_1 », чим порушив вимоги п. 10 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
ОСОБА_1 зазначив, що 28 липня 2011 року він розпочав будівництво об`єкту «Житловий будинок, господарські будівлі та споруди» за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до діючого у сфері містобудування законодавства на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт, зареєстрованого в Інспекції ДАБК у Миколаївській області за № 062110211905 від 27.07.2011 р., та робочого проекту, розробленого архітектором – ФОП ОСОБА_2 , затвердженим головним архітектором м. Миколаєва. Після закінчення будівництва у вересні 2014 року позивач отримав зареєстровану Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації за № 142142650202 від 22.09.2014 р., проте 23.12.2014 р. позивач дізнався про те, що наказом № 13 від 28.11.2014 року, винесеним начальником управління ДАБІ у Миколаївській області Малій К.А. скасована реєстрація повідомлення про початок виконання будівельних робіт 27.07.2011 року № МК 062110211905 та реєстрація декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 22.09.2014 р. за № 142142650202.
ОСОБА_1 зазначив, що  позапланова перевірка, результати якої стали підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, проводилась у його відсутність і без належного повідомлення. Так само у відсутність позивача, без його належного повідомлення, та всупереч вимогам законодавства, відповідачем розглянуті адмінматеріали та винесена оскаржувана постанова № 02 від 06.01.2015 року.
Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що архітектурно - будівельне рішення, надане позивачем, не є проектною документацією, а є лише частиною проекту. Отже, зазначення позивачем в поданих деклараціях про наявність проекту будівництва не відповідає дійсності.
Постановою Корабельного районного суду м.Миколаєва від 21 жовтня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі.
Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2016 року постанову Корабельного районного суду м.Миколаєва від 21 жовтня 2015 року скасовано, у зв`язку із порушенням предметної підсудності та прийнято нову постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Постановою Верховного Суду від 29 серпня 2019 року скасовано постанову   Корабельного районного суду м.Миколаєва від 21 жовтня 2015 року та Одеського апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2016 року. Справу направлено на новий розгляд до Корабельного районного суду м.Миколаєва.
Ухвалою Корабельного районного суду м.Миколаєва від 09 листопада 2020 року позовна вимога про скасування наказу відповідача № 13 від 28.11.2014 року - залишена без розгляду.
Рішенням Корабельного районного суду м.Миколаєва від 09 листопада 2020 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 Постанову № 02 від 06.01.2015 р., винесену заступником начальника Управління ДАБІ у Миколаївській області - начальником інспекційного відділу у м. Миколаєві Єпіфановою Н.І. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 12 ст. 96 КУпАП, - скасовано, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Зокрема, апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що позивач був присутній 23 грудня 2014 року - в останній день перевірки та його ознайомлено з матеріалами перевірки, від підпису яких він відмовився. Матеріали перевірки направлені на адресу ОСОБА_1 , однак він ухилявся від його отримання, у зв`язку із чим відповідач був вимушений звернутись до УМВС у Миколаївській області. Матеріали перевірки позивач отримав від працівника міліції, а отже був обізнаний про розгляд стосовно нього справи про адміністративне правопорушення.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що  
Наказом начальника управління ДАБІ у Миколаївській області №13 від 28.11.2014 року, на підставі листа архітектора ФОП ОСОБА_2 за вх. № 8198-20-14у від 24.11.2014 р, відповідачем встановлено факт подання ОСОБА_1 недостовірних даних, наведених у повідомленні про початок виконання будівельних робіт від 27.07.2011 року № МК 06211021905 та декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 22.09.2014 року № 142142650202. Даним наказом було скасовано реєстрацію повідомлення про початок будівельних робіт № МК 06211021905 від 27.07.2011 р. та декларацію про готовність об`єкта до експлуатації №142142650202 від 22.09.2014 року (а.с. 32). 
23 грудня 2014 року головним державним інспектором інспекційного відділу у м. Миколаєві управління ДАБІ у Миколаївській області Котляр А.О., проведено виїзну позапланову перевірку даних, наведених ОСОБА_1 у декларації про готовність об`єкту до експлуатації № МК 142142650202 від 22.09.2014 року, за результатами якої складено акт та протокол про адміністративне правопорушення.
Актом перевірки встановлено порушення позивачем  вимог п.10 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме - наведення недостовірних даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт від 27.07.2011 р. № МК 06211021905 та декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 22.09.2014 р. № 142142650202, за що передбачена відповідальність ч.12 ст. 96 КУпАП.
Посадовою особою відповідача зроблено висновок, що об`єкт «Житловий будинок, літня кухня, гараж, господарські будівлі та споруди за адресою: АДРЕСА_1 » побудований за відсутності належно затвердженого проекту, що відповідно до ст. 376 ЦК України є підставою вважати його самочинним будівництвом. 
06 січня 2015 року, за результатами розгляду матеріалів справи  перевірки,    заступником начальника управління – начальником інспекційного відділу у м. Миколаєві ДАБІ у Миколаївській області Єпіфановою Н.І. прийнято постанову про адміністративне правопорушення № 02 від 06.01.2015 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.12 ст. 96 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у  розмірі 8500 грн (а.с. 39).
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушено порядок розгляду справ про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме, не повідомлено позивача про розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності. 
Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке. 
Приписами статей 6, 7 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності” № 3038-VI від 17.02.2011 року, управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування, зокрема, шляхом контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування (далі - вихідні дані), проектної документації.
Частиною 1 ст. 41 Закону 3038-VI визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль, як сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. 
З наведеного вбачається, що повноваження органів державного архітектурно-будівельного контролю реалізуються, зокрема, через проведення відповідних заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.
Відповідно до п. 5 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 року, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. 
При цьому, слід зазначити, що відповідно до п.п. 9, 12, 13 Порядку № 553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва, та посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час його здійснення зобов`язані, зокрема, ознайомлювати суб`єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством.
Крім того, суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право, зокрема, бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю, подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки. 
Таким чином, з аналізу зазначених норм законодавства вбачається, що такий захід державного архітектурно-будівельного контролю, зокрема, як позапланова перевірка, повинен здійснюватись в присутності суб`єкта містобудування, який має ознайомитись з його результатами, зокрема, з актом перевірки, приписом, протоколом та отримувати примірники цих документів, а також має право на надання пояснень, документів, які спростовують порушення, заперечень, тощо.
Пунктами 16, п.17 Порядку № 533 встановлено, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.
У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт.
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, позапланова перевірка позивача була призначена з 17 грудня по 23 грудня 2014 року.
Доводи апелянта, що позивач був присутній в управління ДАБІ у Миколаївській області 23.12.2014 не спростовують факт необізнаності позивача про проведення позапланової перевірки.
Так, ОСОБА_1 ще в позовній заяві вказав, що 23 грудня 2014 року прибув до відповідача, однак не за викликом для проведення перевірки, а задля з`ясування обставин скасування повідомлення про початок виконання будівельних робіт та скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації.
Зазначені обставини підтверджуються заявою позивача про надання наказу управління ДАБІ у Миколаївській області від 28.11.2014 року № 13, поданої позивачем та зареєстрованою відповідачем 23 грудня 2014 року (а.с.31).
Доказів пред`явлення направлення на проведення перевірки чи отримання їх ОСОБА_1 у цей день відповідачем не надано.
Доводи апелянта, що оскаржувану постанову про притягнення відповідача до відповідальності та матеріали перевірки вручені позивачу співробітниками міліції не спростовують встановлених обставин.
До касаційної скарги відповідачем дійсно долучені його лист № 1014-023-15 до УМВС в Миколаївській області про сприяння у межах компетенції, з якого вбачається, що відповідач лише 24 лютого 2015 року звернувся до представників міліції для вручення матеріалів перевірки позивачу.
На зворотному боці цього листа міститься розписка ОСОБА_1 про отримання матеріалів перевірки та оскаржуваної постанови лише 16 березня 2015 року, тобто більше ніж через два місяці після прийняття оскаржуваної постанови, що додатково підтверджує необізнаність позивача про проведення позапланової перевірки та про розгляд справи про адміністративне правопорушення до цієї дати (а.с.136).
Відповідно до статті 244-6 КУпАП органи державного архітектурно-будівельного контролю розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю (статті 96, 96-1 (крім частин третьої - п`ятої), частини перша та друга статті 188-42).
Згідно з вимогами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Частиною першою статті 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
За приписами частини першої статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк (стаття 277-2 КУпАП).
Аналіз наведених вище правових положень дає можливість дійти висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення за статтею 188-42 КУпАП розпочинається зі складення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення, і їй вручається копія такого протоколу. Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. В процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право користуватися правами передбаченими статтею 268 КУпАП.
Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.
При цьому обов`язок повідомляти особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три днів до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.
Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 742/3757/16-а, від 31 січня 2019 року у справі № 760/10803/15-а, від 19 вересня 2019 року у справі № 686/21230/16-а, від 30 вересня 2019 року у справі № 486/92/17, від 14 листопада 2019 року у справі № 815/1570/16, від 06 грудня 2019 року у справі № 804/7725/17, від 24 грудня 2019 року у справі № 360/403/19, від 30 січня 2020 року у справі № 482/9/17.
Колегія суддів враховує, що особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.
Законодавство покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим.
Для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи.
З наведеного вбачається, що обов`язок уповноваженої посадової особи письмово повідомляти особу, щодо якої застосовується адміністративне стягнення не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за п`ять днів до дати розгляду справи.
Враховуючи вище встановлені обставини справи, судова колегія приходить до висновку, що на момент розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у відповідача були відсутні достовірні відомості про належне повідомлення   ОСОБА_1 про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення.
З наведеного вбачається, що відповідачем не вжито всіх можливих заходів для своєчасного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, не використано інших засобів зв`язку з позивачем, не відкладено розгляд справи, тобто суб`єктом владних повноважень не виконано належним чином обов`язку для забезпечення реалізації позивачем прав, визначених статтею 268 КУпАП.
Судова колегія також вважає за важливе звернути увагу на наступне.
З моменту реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, з якою пов`язується закінчення будівництва об`єкта містобудування, декларація про початок виконання будівельних робіт вичерпала свою дію.
Суб`єкти владних повноважень не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між суб`єктом владних повноважень і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року №1-зп.
Такі дії відповідача суперечить принципу правової визначеності, оскільки рішення суб`єкта владних повноважень про самостійне скасування власного рішення може відповідати ознакам «свавільного» рішення, яке ставить особу (суб`єкта приватного права) в нерівне становище та створює ситуацію незахищеності.
Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін. 
Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.
Статтею 286 КАС України   встановленні особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ч.3   ст.272 КАС України   судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями   273-277,   282-286   цього   Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 272 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області - залишити без задоволення.
Рішення Корабельного районного суду м.Миколаєва від 09 листопада 2020 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

    Головуючий:                                                                                 Н.В.Вербицька

                    Суддя:                                                                                 О.В.Джабурія

             Суддя:                                                                                          І.Г.Ступакова