УХВАЛА

16 січня 2021 року 
м. Київ
справа № 640/16726/20
адміністративне провадження № К/9901/36371/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Н.В. Коваленко,
суддів: В.М. Бевзенка, Л.Л. Мороз, 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 вересня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань праці, Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування постанови, визнання бездіяльності протиправною,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державної служби України з питань праці, Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування постанови, визнання бездіяльності протиправною.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 вересня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, оскільки її подано з пропуском строку звернення до адміністративного суду, встановленого частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України. Встановлено строк для усунення її недоліку шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, доказів поважності причин його пропуску, власного письмового підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 вересня 2020 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року, позовну заяву повернуто ОСОБА_1 на підставі частин першої, другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки причини пропуску строку звернення до адміністративного суду визнані судом неповажними. 

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій про повернення позовної заяви, ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою. 

Згідно із відтиском поштового штемпеля на конверті касаційна скарга направлена до суду 22 грудня 2020 року.

За правилами частини 1 статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі. 

Вирішуючи питання щодо відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.

Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують положення статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що предметом позову є бездіяльність Державної служби України з питань праці та постанова Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, які мали місце у жовтні-грудні 2017 року. 

З позовною заявою ОСОБА_1 звернулася до суду у липні 2020 року.

Законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом встановленого законодавством строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.

Судами встановлено, що про оскаржувану постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області та, відповідно, оскаржувану бездіяльність Державної служби України з питань праці, ОСОБА_1 було відомо ще у 2018 році, оскільки в межах судових проваджень № 804/182/392/18, № 160/8851/19 вказана постанова відповідача була предметом оскарження. Обставини, на які позивач посилалася, зокрема те, що у межах вказаних проваджень був інший суб`єктний склад, не свідчать про існування будь-яких перешкод у реалізації нею свого права на судовий захист з метою відновлення прав, свобод чи законних інтересів та не спростовує обізнаності позивача щодо наявності оскаржуваних постанови та бездіяльності ще у 2018 році.

Нормами частин першої, другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті                   123 цього Кодексу.

Таким чином, повертаючи позовну заяву з підстав визнання неповажними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, вірно застосував положення статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, правильне її застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись пунктом 5 частини першої, частиною другою статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 вересня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань праці, Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування постанови, визнання бездіяльності протиправною.

2. Надіслати ОСОБА_1 копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.  

Суддя-доповідач                                                                                           Н.В. Коваленко

Суддя                                                                                                              В.М. Бевзенко

Суддя                                                                                                              Л.Л. Мороз