УХВАЛА

26 лютого 2021 року 
м. Київ

Справа №  910/4608/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Малашенкової Т.М. (головуючий), Бенедисюка І.М., Булгакової І.В.

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» Акціонерного товариства «Укрзалізниця»

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2020 
у справі № 910/4608/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Скела Терциум»
до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» (далі -Укрзалізниця, скаржник, відповідач)
про стягнення 4  037  013,80 грн

ВСТАНОВИВ:

Укрзалізниця 22.12.2020 (згідно з поштовими відмітками на конверті) звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2020 у справі №  910/4608/20 (повний текст постанови складено 11.01.2021) та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Також, у касаційній скарзі скаржник просить вирішити питання про зупинення виконання оскаржуваного судового рішення. Дану вимогу, Верховний Суд приймає за клопотання про зупинення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2020 у справі №  910/4608/20.

На обґрунтування своєї правової позиції Укрзалізниця у поданій касаційній скарзі із посиланням на пункт 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) вказує на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме:

- про наявність підстав для застосування до спірних правовідносин підпункту 1 пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу;

- про помилковість висновків місцевого господарського суду у розрізі недоведеності складу всіх елементів цивільного правопорушення, як необхідної умови для застосування такої міри відповідальності до відповідача як стягнення.

Також, на переконання скаржника, судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального права (частину другу статті 224 Господарського кодексу України, підпункт 1 пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496) та порушено норми процесуального права (статті 42, 76, 78, 86, 236 ГПК України).

З огляду на викладене касаційна скарга Укрзалізниці подана із додержанням вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України.

Отже, на момент відкриття касаційного провадження доводи касаційної скарги не є очевидно неприйнятними, а відтак подані матеріали достатні для касаційного розгляду на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України.

Також, як зазначалось вище, скаржник просить вирішити питання про зупинення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2020 у справі №  910/4608/20 до закінчення її касаційного перегляду. Вказане клопотання подане з метою запобігання дестабілізації фінансово-розрахункової дисципліни та підриву сталого функціонування Акціонерного товариства «Укрзалізниця».

Згідно з частиною першою статті 332 ГПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

З аналізу абзацу другого частини четвертої статті 294 та статті 332 ГПК України вбачається, що заява про зупинення дії/виконання судового рішення має містити обґрунтування необхідності зупинення дії/виконання такого рішення.

Заява про зупинення дії/виконання судових рішень повинна містити не лише посилання на правові норми, що надають суду можливість здійснити таку процесуальну дію, а й бути обґрунтованою посиланням на конкретні обставини (утруднення повторного розгляду справи, перешкоди у здійсненні повороту виконання, запобігання порушенню прав осіб, які брали/не брали участі у розгляді справи, але рішенням суду вирішено питання про їх права та обов`язки) та наявністю доказів в підтвердження таких обставин (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 28.10.2019 у справі №904/94/19).

Сумніви скаржника щодо дотримання судами попередній інстанцій норм права під час постановлення оскаржених судових рішень покладені в основу касаційної скарги та за умов дотримання та їх відповідності нормам ГПК України є підставою для перегляду цих рішень судом касаційної інстанції. Водночас вони (аргументи для касаційного оскарження) не обґрунтовують підстави для зупинення виконання оскарженого рішення та не можуть аргументовано свідчити про таку необхідність.

Сама по собі незгода учасника судового процесу із судовим рішенням не є достатньою підставою для зупинення його виконання, оскільки правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права суд касаційної інстанції перевіряє, переглядаючи по суті у касаційному порядку судові рішення. За таких міркувань Суд відхиляє доводи заявника в цій частині.

Суд, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, необхідності забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки тощо.

Суд має право зупинити дію/виконання судових рішень, зокрема, якщо кінцеве рішення невідворотне та його негайне виконання може завдати значної шкоди. При цьому сторона, проти якої ухвалено судове рішення у справі, має обґрунтувати свою заяву належним чином і навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судових рішень або зупинення їх дії у разі, якщо вони будуть скасовані. 

Слід зауважити, що за змістом статті 7 ГПК України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин. 

Відповідно до частини першої статті 46 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України» (№ 60750/00, §  43, ЄСПЛ, 20 липня 2004 року) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. 

Право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (CASE OF HORNSBY v. GREECE № 18357/91 § 40, ЄСПЛ, від  19 березня 1997 року).

Проте, клопотання про зупинення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2020 у справі №  910/4608/20 не містить жодних обґрунтувань необхідності зупинення виконання вищевказаного судового рішення та доказів на підтвердження такого клопотання.

Враховуючи викладене, дослідивши клопотання про зупинення виконання оскаржуваної постанови, Верховний Суд вважає наведені вимоги скаржника не аргументованими, тому відмовляє у задоволенні вищевказаного клопотання про зупинення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2020 у справі №  910/4608/20 до закінчення її касаційного перегляду.

Керуючись статтями 234, 235, 294, 332 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відкрити касаційне провадження у справі № 910/4608/20 за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2020 у справі №  910/4608/20.

2. Призначити розгляд касаційної скарги у засіданні Верховного Суду Касаційного господарського суду на 25 березня 2021 року на 14 год. 00 хв. у приміщенні суду за адресою: м.  Київ, вул. О. Копиленка, 6, кімн. № 302.

3. Учасники справи мають право подати відзиви на касаційну скаргу до 18 березня 2021 року до Верховного Суду Касаційного господарського суду за адресою: м.  Київ, вул. О.Копиленка, 6.

4. Довести до відома учасників справи, що їх явка в судове засідання є необов`язковою. З урахуванням епідеміологічної ситуації в Україні Верховний Суд роз`яснює про право сторін подати заяви про розгляд справи за їх відсутності, а також про право сторін брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку статті 197 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                          Т. Малашенкова

Суддя                                                                                          І. Бенедисюк

Суддя                                                                                          І. Булгакова

25 березня 2021 року о  14:00