Ухвала        
 
27 січня 2021 року
м. Київ
 
справа № 536/232/19
провадження № 61-15870ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М., розглянув касаційну скаргу дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 26 березня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання недійсним пункту договору, визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Дочірнє підприємство «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (далі - ДП «Укравтогаз») 28 жовтня 2020 року подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 26 березня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року.
 
Ухвалами Верховного Суду від 11 листопада 2020 року та від 14 грудня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.  Особою, яка подала касаційну скаргу, на виконання ухвал Верховного Суду від 11 листопада 2020 року та від 14 грудня 2020 ці недоліки було усунуто. 
 
Касаційна скарга подана у передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження: суд апеляційної інстанції в оскарженій постанові застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду: від 17 січня 2019 року у справі № 923/241/18, від 21 травня 2019 року у справі № 925/550/18, від 13 лютого 2019 року у справі № 766/16385/17, від 12 лютого 2020 року у справі № 369/7704/18 (провадження № 61-189710св19), від 08 квітня 2020 року у справі № 760/408/19 (провадження № 61-20368св19), від 12 вересня 2018 року у справі № 753/16193/16-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 761/27037/17, від 31 липня 2020 року у справі № 757/34139/18-ц (провадження № 61-6954св19) та постановах Верховного Суду України: від 23 січня 2013 року у справі провадження № 6-127цс12, від 16 березня 2016 року у справі провадження № 6-2426цс15, від 05 липня 2017 року у справі № 758/9773/15-ц, від 06 квітня 2016 року у справі провадження № 6-409цс16, від 21 травня 2014 року у справі провадження № 6-7цс14; відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
 
Керуючись статтями 260, 389, 390, 394, 395 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у справі № 536/232/19.
 
Витребувати з Кременчуцького районного суду Полтавської області цивільну справу № 536/232/19 за позовом ОСОБА_1 до дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання недійсним пункту договору, визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 17 лютого 2021 року. 
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
                 Судді:                                                                                         В. І. Крат
 
                                                                                                                                                Н. О. Антоненко 
 
                                                                                                   М. М. Русинчук