Справа №586/769/20 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Ситайло О. І.	
Номер провадження 33/816/87/21 	Суддя-доповідач Філонова Ю. О. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря судового засідання – Сітало Я.В., захисника особи, яка піддана адміністративному стягненню – ОСОБА_1 – адвоката Сомок О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Середино-Будського районного суду Сумської області від 26 листопада 2020 року, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, зареєстрований в АДРЕСА_1 проживаючий в АДРЕСА_2 , 

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн., - 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Середино-Будського районного суду Сумської області від 26листопада 2020 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за те, що 18.09.2020 року о 22 год. 00 хв. по вул. Ювілейна, 1, сел. Зарічне Середино-Будського району ОСОБА_1 передав керування транспортним засобом водію ОСОБА_2 , який 19.09.2020 року о 01 год. 30 хв. керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в КНП «Середино-Будська ЦРЛ».
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану постанову судді скасувати та постановити нову, якою провадження у справі відносно нього закрити.
В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 вказував, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення він не визнає, оскільки передаючи керування транспортним засобом ОСОБА_2 він був упевнений в тому, що ОСОБА_2 був тверезий, видимих ознак сп`яніння ОСОБА_2 не мав. Вказував, що разом вони спиртні напої не вживали, ОСОБА_2 декілька разів після передання ОСОБА_1 йому ключів від автомобіля від`їздив у своїх справах. Стверджував апелянт, що про вживання ОСОБА_2 спиртних напоїв йому стало відомо тільки під час зупинки транспортного засобу працівниками поліції
Наголошував ОСОБА_1 і на тому, що у судовому засіданні, всупереч заявленому ним клопотанню не був допитаний ОСОБА_3 , а тому на переконання апелянта, суд необґрунтовано взяв до уваги тільки письмові пояснення ОСОБА_2 , позбавивши таким чином ОСОБА_1 права на справедливий судовий розгляд.
Також звертав увагу апелянт і на те, що судом був зроблений передчасний висновок про те, що жодними доказами в справі не підтверджено точний час та місце передачі ключів, оскільки ОСОБА_1 передав керування ОСОБА_2 18.09.2020 року о 22 годині, а о 01 годині 19.09.2020 року попросив відвезти його додому, натомість суд вважав доведеним вчинення апелянтом правопорушення о 22 годині 18.09.2020 року по вул. Ювілейна, б. 1 в сел. Зарічне, що однак не знайшло свого підтвердження в матеріалах справи.
Вказує ОСОБА_1 і про те, що санкцією статті 130 КУпАП не передбачено позбавлення його права керування транспортними засобами на 1 рік, оскільки таке стягнення може бути застосоване тільки до водіїв.
Також ОСОБА_1 просив поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що апеляційна скарга ним була подано до суду в межах передбаченого строку на апеляційне оскарження 07.12.2020 року, проте постановою судді Сумського апеляційного суду від 17.12.2020 року була повернута йому для усунення недоліків, яку він отримав 23.12.2020 року. 28.12.2020 року він подав апеляційну скаргу після усунення вказаних недоліків.

В судове засідання, відкладене на 18 лютого 2021 року, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, не з`явився. Однак, 22 січня 2021 року ОСОБА_1 приймав участь у судовому засіданні, надавав свої пояснення та задавав питання. В судове засідання, з`явилась захисник Сомок О.А., яка не заперечувала проти продовження розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 , а тому суд апеляційної інстанції приходить до висновку про можливість продовження розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 .
Відповідно до змісту ч. 1 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Як вбачається з матеріалів справи, розгляд справи в суді першої інстанції відбувся за участю ОСОБА_1 26 листопада 2020 року, і в цей же день він отримав копію постанови, що підтверджується розпискою про отримання копії документів. (а.с.28-32)
07 грудня 2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка постановою судді Сумського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року була йому повернута, оскільки була не належним чином оформлена – не була ним підписана.
28 грудня 2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що 07 грудня 2020 року ним помилково було здано до канцелярії суду копію апеляційної скарги, а не її оригінал, і саме тому вказаний екземпляр не було ним підписано.
Враховуючи вказані обставини, з метою забезпечення особі права доступу до правосуддя для захисту своїх прав, апеляційний суд вважає за необхідне поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Середино-Будського районного суду Сумської області від 26 листопада 2020 року, як такий, що пропущений з поважних причин.

Також, згідно вимог ст. 245, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судом забезпечується всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи.
Відповідно до п. 2.9 (г) ПДР України водієві забороняється: передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу т швидкість реакції, у хворобливому стані.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП України передбачена у зв`язку з керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, за обставин, встановлених судом першої інстанції є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Зокрема вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №146346 від 04.11.2020, складеного відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, з якого вбачається, що він 18.09.2020 року о 22 год. 00 хв. по вул. Ювілейна, 1, сел. Зарічне Середино-Будського району ОСОБА_1 передав керування транспортним засобом водію ОСОБА_2 , який 19.09.2020 року о 01 год. 30 хв. керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в КНП «Середино-Будська ЦРЛ».
- копією висновку КНП «Середино-Будська ЦРЛ» щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, №36 від 21.09.2020, згідно якого ОСОБА_2 19.09.2020 перебував у стані алкогольного сп`яніння; 
- копією полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/0180663, за яким страхувальником є ОСОБА_1 , забезпечений транспортний засіб - ВАЗ-2101, державний номер НОМЕР_1 , 1979 року випуску;
- відеозаписами обставин події з нагрудних камер працівників поліції, з яких вбачається, що патрульними був зупинений автомобіля ВАЗ-2101, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 . Під час спілкування з патрульними ОСОБА_2 повідомив, що він разом із ОСОБА_1 вживали пиво біля бару в с.Чернацьке Середино-Будського району, разом з дівчиною ОСОБА_4 , звідки вони і повертаються. Після чого останнім було запропоновано проїхати до лікарні для проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 відразу відмовився, а ОСОБА_2 погодився та переконав в необхідності проведення такого огляду свого товариша. В подальшому, із вказаних відеофайлів вбачається процедура огляду ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , за результатами якої було встановлено, що обидва перебували в стані алкогольного сп`яніння. На наступних відеофайлах зафіксовано процес складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, під час якого останній стверджував, що був впевнений в тверезості ОСОБА_2 на момент передачі ключів від автомобіля. При цьому, з пояснень ОСОБА_1 неможливо встановити точний час передачі права керування автомобілем, оскільки останній надавав суперечливі покази, зазначаючи, що він віддав ключі ОСОБА_2 о 22 год. 00 хв. 18.09.2020 року, коли вони приїхали в с.Чернацьке, та о 01 год. 00 хв. 19.09.2020 року сказавши ОСОБА_2 , що той відвезе їх додому.
Також під час апеляційного розгляду справи, за клопотанням сторони захисту, була досліджена справа про адміністративне правопорушення № 586/770/20 (провадження №3/586/359/20) відносно ОСОБА_2 . Так, з постанови судді Середино-Будського районного суду Сумської області від 06 жовтня 2020 року вбачається, що ОСОБА_2 визнав факт вчиненого ним правопорушення, повідомивши, що 19 вересня 2020 року, він у якості водія, разом з товаришем поверталися додому на автомобілі останнього, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, зі вказаної постанови також вбачається, що оглядом оптичного диску з наявними відеозаписами вчинення правопорушення встановлено, що ОСОБА_2 повідомив працівникам поліції, що він та його приятель вживали спиртні напої перед тим, як їхати додому. При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що вказана постанова судді не була оскаржена ОСОБА_2 . 

З огляду на викладене та аналізуючи вказані докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є вірним та беззаперечним.

Щодо доводів апелянта відносно того, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення він не визнавав, так як передаючи керування транспортним засобом ОСОБА_2 був упевнений в тому, що останній був тверезий і що разом вони спиртних напоїв не вживали, то суд апеляційної інстанції зазначає, що вказані доводи спростовуються дослідженими доказами, зокрема відеофайлами, з яких вбачається, що під час зупинки транспортного засобу ОСОБА_2 підтверджує факт спільного вживання спиртних напоїв разом з ОСОБА_1 , а тому суд апеляційної інстанції вважає такі доводи ОСОБА_1 обраним способом уникнення адміністративної відповідальності за вчинене ним правопорушення. 

Що стосується показань свідка ОСОБА_2 , допитаного під час судового засідання апеляційного суду, за клопотанням ОСОБА_1 та захисника Сомок О.А., який пояснив, що привіз ОСОБА_1 в с. Чернацьке Середино-Будського району та залишив його там, а сам поїхав у своїх справах, де випив бутилку пива зі своїм знайомим та повернувся за ОСОБА_1 , щоб відвезти його додому, а в подальшому їх автомобіль був зупинений патрульними, то суд апеляційної інстанції не може взяти вказані показання до уваги, оскільки ОСОБА_2 є товаришем ОСОБА_1 , має з ним приязні стосунки і являється заінтересованою особою у результатах розгляду справи, і окрім іншого, вказані покази спростовуються дослідженими доказами, зокрема матеріалами справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , які не були ним оскаржені.
Не спростовують вказаних висновків суду і доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 відносно того, що судом був зроблений передчасний висновок про те, що жодними доказами в справі не підтверджено точний час та місце передачі ключів, оскільки вказані доводи не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні та доведеність факту передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

В той же час, суд апеляційної інстанції вважає, що твердження апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що санкцією статті 130 КУпАП не передбачено позбавлення його права керування транспортними засобами на 1 рік, оскільки таке стягнення може бути застосоване тільки до водіїв, є такими, що заслуговують на увагу. 
Так, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення стягнення у виді штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Оскільки, за встановлених обставин, ОСОБА_5 не був водієм та не здійснював керування транспортним засобом, а передав право керування іншій особі, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, то в даному випадку суддя безпідставно призначив ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом на строк 1 рік.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова судді не може вважатися законною в цій частині, а тому підлягає зміні в частині накладення стягнення та виключенню з резолютивної частини вказівки про позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, і таким чином апеляційна скарга підлягає до часткового задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, –

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Середино-Будського районного суду Сумської області від 26 листопада 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Середино-Будського районного суду Сумської області від 26 листопада 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, змінити.

Виключити з резолютивної частини постанови суду вказівку про позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Накласти на ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. 

В іншій частині постанову судді Середино-Будського районного суду м. Суми, від 26 листопада 2020 року, про застосування відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Філонова Ю. О.