КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
01 березня 2021 року                                                                                        м. Київ
 
Справа №756/16910/20
Апеляційне провадження №33/824/1380/2021
 
Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Соколової В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 12 січня 2021 року за матеріалами, які надійшли від Управління патрульної поліції в місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, 
 
В С Т А Н О В И В
 
Згідно з протоколом від 01 грудня 2020 року серії ДПР18 № 400258, складеним поліцейським р№2, б№4, п№1 УПП в м. Києві капрал поліції Голуб Н.В., 01 грудня 2020 року близько 16 год. 05 хв. під мостом по проспекту Героїв Сталінграду в м. Києві ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «MERCEDES-BENZ GLЕ 53-AMG» д.н.з. НОМЕР_1 при перестроюванні, не надав перевагу в русі транспортному засобу «VOLKSWAGEN РASSАT» д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, в результаті чого здійснив з ним зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Водій ОСОБА_1 порушив п. 10.3 Правил дорожнього руху. 
 
Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 12 січня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів строком на 6 (шість) місяців. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454, 00 грн.
 
Не погодився із вказаною постановою ОСОБА_1 , ним подана апеляційна скарга, яка також містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що він не був належним чином повідомлений про розгляд справи судом першої інстанції, станом на 21 січня 2021 року у нього була відсутня будь-яка інформація щодо стану розгляду його справи, на офіційному сайті суду теж ніякої інформації не було. Про оскаржувану постанову він дізнався лише 29 січня 2021 року з відповіді суду на його запит на публічну інформацію,  тому вважає, що є достатні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.
Також вказує на те, що суд першої інстанції порушив вимоги ст. 268 КУпАП, оскільки розглянув справу без його участі, чим позбавив його можливості  реалізувати його права на ознайомлення з матеріалами справи та надання пояснень.
Разом з цим, ОСОБА_1 визнає свою вину та обставини вчиненого адміністративного правопорушення, однак просить змінити постанову суду першої інстанції в частині накладення адміністративного стягнення, а саме просить замінити стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на штраф. Зазначає, що накладене адміністративне стягнення є занадто суворим та не відповідає характеру вчиненого правопорушення та особі порушника. 
 
В судовому засіданні ОСОБА_1   підтримав доводи викладені в  апеляційній скарзі в повному обсязі та просив змінити постанову в частині адміністративного стягнення. 
 
Перевіряючи матеріали справи про адміністративне правопорушення та клопотання про поновлення строку на апеляційне скарження, апеляційний суд виходить з наступного.
 
Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Статтею 24 КУпАП зазначено, що обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: 1) щире розкаяння винного; 2) відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; 3) вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; 4) вчинення правопорушення неповнолітнім; 5) вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року. Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.
Обставини, які пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, є проявом принципу індивідуалізації покарання.
Згідно зі ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
В порядку ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності (ст. 280 КУпАП).
Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Згідно із ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності вручається не пізніше, яка за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.
Водночас, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. Суди мають неухильно виконувати вимоги ст. 268 КУпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
 
Враховуючи, що справа перебуває на стадії апеляційного перегляду, перш за все підлягає вирішенню питання про поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою.
Так, з матеріалів справи вбачається, що розгляд справи відбувся за відсутності особи правопорушника, копія постанови суду першої інстанції в строк, передбачений на апеляційне оскарження, ні вручена, ні направлена, ОСОБА_1 не була, копію оскаржуваної постанови він отримав 29 січня 2021 року через електрону пошту (а.с.19,20).
Беручи до уваги вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причин пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження та вважає за доцільне його поновити.
 
Вирішуючи питання про притягнення до адміністративної відповідальності апеляційний суд виходить з наступного.
Протокол про адміністративне правопорушення був складений 01 грудня 2020 року в порядку визначеному КУпАП, що доводами апеляційної скарги не спростовується.
При розгляді справи судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Даний висновок суду об`єктивно підтверджується матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 400258 від 01 грудня 2020 року, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 (а.с.1-5).
Таким чином, суд першої інстанції оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Разом з тим, при розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду питання про притягнення його до адміністративної відповідальності. З матеріалів справи вбачається, що адміністративний матеріал надійшов до суду 23 грудня 2020 року. 28 грудня 2020 року секретарем суду було здійснено sms повідомлення про виклик ОСОБА_1 в судове засідання, проте воно не було йому доставлено у зв`язку з некоректним зазначенням номеру телефону, про що складено довідку (а.с.7). Номер телефону  на який було відправлено смс-повідомлення відповідає номеру зазначеному ОСОБА_1 в поясненнях від 01 грудня 2020 року. Однак, судом не враховано наявність другого номеру мобільного телефону (а.с.3). Таким чином, судом першої інстанції sms повідомлення було направлено лише на однин номер мобільного телефону, sms повідомлення не доставлено. А отже вказані обставини свідчать про неналежне повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи відносно нього.
Таким чином, розгляд справи без участі ОСОБА_1 слід визнати порушенням його права на захист, передбачене ст. 268 КУпАП. 
Наявність  обставин неналежного повідомлення ОСОБА_1 про судовий розгляд зумовила і відсутність повного і всебічного з`ясування обставин справи.  
ОСОБА_1 в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції свою вину у вчиненому визнав повністю та щиро розкаявся, посилався на необхідність користування транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових обов`язків.
Таким чином, всупереч нормам КУпАП, при накладенні стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 6 місяців, суд першої інстанції не врахував особу порушника, його ставлення до вчиненого правопорушення, а також наслідки від ДТП. А тому обрання одного з найсуворіших заходів за санкцією ст. 124 КУпАП не можна визнати обґрунтованим.
А тому апеляційний суд враховуючи дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, його повне розкаяння та визнання свої вини, а також відсутність тяжких наслідків від дорожньо-транспортної пригоди, вважає можливим накладене адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців змінити на адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідатиме меті адміністративного стягнення, буде достатнім для її виправлення та попередження скоєння нових правопорушень.
Відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.
Таким чином, сума штрафу становить 340 грн, що має бути сплачена на користь державного бюджету України.
 
Керуючись п. 4 ч. 8  ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд
 
П О С Т А Н О В И В
 
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду міста Києва від 12 січня 2021 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 12 січня 2021 року в частині накладення адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП змінити.
Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП в вигляді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 340 грн.
В іншій частині постанову суду залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Суддя:                                                                                                Соколова В.В.