ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2021 року                               Справа №924/912/20 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі:
головуючий суддя Дужич С.П.,
суддя Саврій В.А., 
 суддя Миханюк М.В. 
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення господарського суду Хмельницької області від 08 грудня 2020 року, суддя Гладюк Ю.В., м. Хмельницький, повний текст складено 14 грудня 2020 року, у справі 
за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України
до Військової частини НОМЕР_1 
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Міністерство оборони України
про стягнення 88 385,56 грн. 
Клопотань про відвід суддів не заявлялось.

ВСТАНОВИВ:
04 серпня 2020 року, Моторного (транспортного) страхового бюро України звернулось до Господарського суду Хмельницької області з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення 88 385,56 грн. 
08 грудня 2020 року, рішенням Господарського суду Хмельницької області даний позов було задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача 87 635, 56 грн. - регламентної виплати, 750,00 грн. - послуг аварійного комісара, 4 400,50 грн. - судових витрат. 
Військова частина НОМЕР_1 , у своїй апеляційній скарзі, просить рішення скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити, вважаючи, що прийняті судом висновки не відповідають обставинам справи, а також порушено норми матеріального права, оскільки, посилаючись на правову позицію Великої Палати Верховного Суду у справі №910/2603/17, вважає, що відбулась суброгація,  заміна кредитора - потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передав страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. При цьому, страховик виступає замість потерпілого, відповідно перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку: у даному випадку з 20 лютого 2017 року - моменту скоєння ДТП. МТСБУ з даною позовною заявою звернулося 03 серпня 2020 року, тобто з пропуском строку позовної давності, проте суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні його клопотання про застосування строків позовної давності.
МТСБУ у своєму відзиві на апеляційну скаргу вважає подану апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції прийняте у відповідності до норм матеріального і процесуального права, оскільки 26 жовтня 2017 року бюро здійснило виплату відшкодування потерпілій особі у розмірі 87 635,56 грн. за шкоду, заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу потерпілого і з цього моменту до МТСБУ перейшло право зворотної вимоги (регресу) до заподіювача шкоди у розмірі виплаченого відшкодування. 
Вважає, що строки позовної давності пропущені не були.

18 січня 2021 року, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду було відкрито провадження за скаргою Військової частини НОМЕР_1 та призначено розглядати її без виклику сторін в письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами. 
03 лютого 2021 року, МТСБУ надіслало відзив на апеляційну скаргу. 
15 лютого 2021 року, Військова частина НОМЕР_1 надала відповідь на відзив, у якому, зокрема, посилається на те, що платіжні доручення №8777рв від 25 липня 2017 року про оплату послуг аварійного комісара (експерта) у сумі 750 грн. та №1260928 від 26 жовтня 2017 року про виплату ОСОБА_1 компенсації у розмірі 87 625,56 грн. не містять підписів відповідального виконавця та відбитків штампів банку, що свідчить про несписання коштів з рахунку платника згідно постанови Національного банку України №22 від 22 січня 2004 року №22 "Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті". (а.с.181-187)

Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила, що:
05 жовтня 2016 року, Страхова компанія "Альфа-Гарант" видало Головіну В.С. Поліс №АК/1331676 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на автомобіль, згідно якого застраховано майнові інтереси страхувальника, що пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом "Renault Kangoo" державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . (а.с.27)
Згідно свідоцтва про реєстрацію № НОМЕР_3 від 05 жовтня 2012 року автомобіль "Renault Kangoo" державний реєстраційний номер НОМЕР_2 зареєстрований за ОСОБА_1 (а.с.28) 
20 лютого 2017 року, управлінням патрульної поліції м. Маріуполь складено довідку №3017052396563046 про ДТП, яка сталася 20 лютого 2017 року на просп. Будівельників в Жовтневому районі м. Маріуполь Донецькій області, а саме - зіткнення бокове вантажного автомобіля ГАЗ-66, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 та легкового автомобіля Renault Kangoo державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , та який перебував під керуванням ОСОБА_3 . Обидва автомобілі отримали пошкодження.
22 лютого 2017 року, прокурором першого відділу військової прокуратури Маріупольського гарнізону складено протокол допиту свідка ОСОБА_2 , місцем роботи якого є військова частина НОМЕР_1 , який пояснив, що він 07 травня 2015 року уклав контракт про проходження військової служби у В/Ч А-4127. З грудня 2016 року перебував на виконанні бойових завдань в ОТУ "Маріуполь". 20 лютого 2017 року, перебуваючи за кермом ГАЗ-66 державний реєстраційний номер НОМЕР_5 та рухаючись по м. Маріуполь на перехресті доріг по вул. Митрополитській та пр. Будівельників, відбулось зіткнення із автомобілем "Рено Кенго".
27 лютого 2017 року, ОСОБА_1 направив В/Ч НОМЕР_1 повідомлення про ДТП, яка трапилась 20 лютого 2017 року у м. Маріуполь за участю автомобіля ГАЗ-66 державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , що належить  В/Ч НОМЕР_1 та перебував під керуванням ОСОБА_2 
27 лютого 2017 року, ОСОБА_1 подав В/Ч НОМЕР_1 заяву про відшкодування оціненої шкоди, завданої в результаті вищевказаної ДТП. (а.с.25)
13 березня 2017 року, департамент внутрішнього страхування МТСБУ звернулось до ТОВ "АК "Укравтоекспертиза" з листом №3.1-05/39959/вих./4 про надання доручення на виконання робіт по справі №39959 для встановлення пошкоджень та вартості відновлювального ремонту автомобіля Renault Kangoo державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , у зв`язку з ДТП, яка сталося 20 лютого 2017 року у м. Маріуполь по пр. Будівельників.
14 березня 2017 року, В/Ч А-412 направило ОСОБА_2 лист №3.1-05/5993, в якому попередило про набуття за ними права, після сплати потерпілому відшкодування, на звернення до суду з регресним позовом до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП і не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
22 березня 2017 року, ТОВ "ЕК "Укравтоекспертиза" складено акт технічного огляду №047/17 транспортного засобу - "Renault Kangoo" державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 і оформлено ремонтну калькуляцію №047/17 щодо даного автомобіля за наслідками ДТП 20 лютого 2017 року.
22 березня 2017 року, ОСОБА_2 листом звернувся звернувся до МТСБУ, де зазначив, що він є військовослужбовцем ЗСУ та проходить службу за контрактом у В/Ч НОМЕР_1 у м. Шепетівка на посаді солдат-водій і пояснив, що 22 лютого 2017 року перебував у відрядженні в м. Маріуполь Донецької області, де за участю автомобіля "ГАЗ-66" державний реєстраційний номер НОМЕР_4 під його керуванням і сталася ДТП.
30 березня 2017 року, складено звіт №047/17 про оцінку, згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля - "Renault Kangoo" державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 , становить 87 635,57 грн. (без ПДВ).
20 квітня 2017 року, прокурором першого відділу військової прокуратури Маріупольського гарнізону складено протокол огляду записів на диску №W3300544 В2 з камери спостереження на перехресті вулиць Митрополитської та пров. Будівельників в Центральному районі м. Маріуполя від 20 лютого 2017 року, з якого вбачається, що в 16:05 год. загоряється "зелений" сигнал світлофора для автомобіля "Рено Кенго", який почав рух. Також, на відео з`являється автомобіль "ГАЗ-66", який прямує в сторону перехрестя не скидаючи швидкості і в 16:05 год. 34 сек. "ГАЗ-66" вдаряється в автомобіль марки "Renault Kangoo".
20 квітня 2017 року, військовою прокуратурою Маріупольського гарнізону винесено постанову про закриття кримінального провадження, якою кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №12017050770000595 від 20 лютого 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 415 КК України - закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 415 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України. (а.с.30) 
Копію постанови та матеріалів кримінального провадження постановлено направити до військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у ЗСУ - військової комендатури м. Маріуполь для складання адміністративного протоколу відносно військовослужбовця ОСОБА_2 
30 червня 2017 року, ТОВ "АК "Укравтоекспертиза" виставило МТСБУ рахунок №8777 на суму 750,00 грн. за послуги аварійного комісара по заказу №39959.
10 та 20 липня 2017 року між ТОВ "АК "Укрекспертиза" та МТСБУ підписано акт виконаних робіт відповідно до листа МТСБУ від 13 березня 2017 року №3.1-05/39959/вих./4 по справі МТСБУ №39959, про те, що замовник (МТСБУ) прийняв, а ТОВ "АК "Укравтоекспертиза" виконав: оповіщення сторін, автотоварознавче дослідження та передав замовнику документи.
25 липня 2017 року, МТСБУ платіжним дорученням №8777 сплатило ТОВ "АК "Укравтоекспертиза" 750,00 грн. - за послуги аварійного комісара по справі №39959  на підсаві  рахунку №8777 від 30 червня 2017 року.
18 серпня 2017 року, Військова комендатура м. Маріуполь за №2620/м надала відповідь на запит адвоката Попова В.М. від 11 серпня 2017 року, де повідомила, що протокол не може бути складений у зв`язку з спливом строків, відповідно до п.7 ст. 247 КУпАП.
26 жовтня 2017 року, наказом МТСБУ №9840 постановило відшкодувати з фонду захисту потерпілих ОСОБА_1 (справа №39959) шкоду в розмірі 87 635, 56 грн., заподіяної в результаті ДТП.
26 жовтня 2017 року, МТСБУ платіжним дорученням №1260928, здійснило оплату 87 635, 56 грн. з призначенням платежу: "виплата по справі №39959, згідно наказу №9840 від 26 жовтня 17., ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_6 , КР 5168-7423-5385-1417. ТЗ НОМЕР_2 ".
26 жовтня 2017 року, МТСБУ направив Дикуну О.О. лист №3.1-05/26978, в якому запропонувало в добровільному порядку компенсувати витрати, спричинені відшкодуванням ОСОБА_1 вартості пошкоджень його автомобіля.
14 листопада 2019 року, листом №1119, командир ВЧ НОМЕР_1 повідомив адвоката Бондара В.Б. про те, що "ГАЗ-66" державний реєстраційний номер НОМЕР_5 перебуває у власності МОУ та в оперативному управлінні військової частини.
27 квітня 2020 року, листом №506/4/2940, начальник Військової служби правопорядку у ЗСУ - начальник ГУ ВСП ЗСУ повідомив, що автомобіль "ГАЗ-66" військовий номерний знак НОМЕР_5 , зареєстрований відділенням ВІБДР Хмельницького зонального відділу ВСП 10 листопада 2004 року, технічний талон ТЗ ЗСУ - ЗХ №06965 належить ВЧ НОМЕР_1 .
12 червня 2020 року, МТСБУ звернулось до ВЧ НОМЕР_1 з вимогою про відшкодування виплаченого страхового відшкодування у розмірі 88 385, 56 грн. (87 635, 56 грн. - страхове відшкодування та 750,00 грн. - витрати на аварійного комісара).
Також, у матеріалах справи наявні: посвідчення водія ( ОСОБА_3 ) №653100 від 20 січня 2006 року; витяг з електронної бази МТСБУ щодо пошуку наявності чинного договору внутрішнього страхування за параметрами: держ№ТЗ 1224 Н1, з результатом - "не дав результатів".
04 серпня 2020 року, МТСБУ звернулось до Господарського суду Хмельницької області з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення 88 385,56 грн. (а.с.1-5)
03 вересня 2020 року, ухвалою Господарського суду Хмельницької області Міністерство оборони України було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.  (а.с.55)
08 грудня 2020 року, рішенням Господарського суду Хмельницької області даний позов було задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача 87 635, 56 грн. - регламентної виплати, 750,00 грн. - послуг аварійного комісара, 4 400,50 грн. - судових витрат. (а.с.135-141)

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.
Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.
Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа  вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.
Згідно п.39.1 ст. 39 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією.
В силу підпункту 39.2.1 п.39.2. ст. 39 даного Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"одним з основних завдань МТСБУ є здійснення виплат з централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом.
Відповідно з ст. 22 даного Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів":
- у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи;
- у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно пп.а п.41.1. ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п.1.7 ст. 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Як вбачається з матеріалів справи, МТСБУ, платіжним дорученням №1260928 від 26 жовтня 2017 року, здійснило регламентну виплату в розмірі 87 635,56 грн. на користь ОСОБА_1 . 
Підтвердженням того, що 20 лютого 2017 року дорожня транспортна пригода відбулась не з вини ОСОБА_1 і завдані йому збитки настали внаслідок цієї ДТП, що є подією, яка є підставою для проведення виплат, є: 
- довідка про ДТП №3017052396563046, де вказано, що 20 лютого 2017 року в м. Маріуполь по просп. Будівельників відбулось зіткнення автомобілів, за участю легкового Renault Kangoo державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що отримав пошкодження, який належить ОСОБА_1 ;
- постанова про закриття кримінального провадження від 20 квітня 2017 року, згідно якої вбачається, що ДТП 20 лютого 2017 року на перехресті вул. Карла Лібкнехта та просп. Будівельників у м. Маріуполь відбулось з вини автомобіля ГАЗ-66, який зіткнувся з автомобілем Renault Kangoo державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ,
- акт техогляду ТЗ №047/17 щодо огляду автомобіля Renault Kangoo державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ,
- звіт про оцінку вартості відновлювального ремонту колісного ТЗ №047/17 від 30 березня 2017 року, де зазначено, що вартість відновлювального ремонту Renault Kangoo державний реєстраційний номер НОМЕР_2 дорівнює 87 635,57 грн. (з ПДВ 102 138, 69 грн.),
- платіжне доручення №1260928 від 26 жовтня 2017 року, яким МТСБУ виплатило ОСОБА_1 завдані в результаті ДТП збитки у розмірі 87 635, 56 грн.
- платіжне доручення №8777 від 25 липня 2017 року, яким МТСБУ оплатило ТОВ "АК "Укравтоекспертиза" послуги аварійного комісара по справі №39959 в сумі 750,00 грн. 
Відсутність у матеріалах даної справи судового рішення, яким би водій автомобіля ГАЗ-66 ОСОБА_2 був притягнутий до відповідальності за скоєне ДТП не може бути достатньою підставою для відмови в позові, оскільки  таке рішення не є єдиним доказом наявності вини заподіювача шкоди.
Також, як вбачається з витягу з електронної бази МТСБУ відсутні дані щодо  наявності чинного договору внутрішнього страхування майнових інтересів страхувальника, що пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом ГАЗ-66 державний реєстраційний номер НОМЕР_5 .
Згідно ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. 
Тобто, в силу пп.38.2.1. ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ після сплати страхового відшкодування набуло права подати регресний позов до власника (володільця) транспортного засобу - ГАЗ-66 державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , водія, який спричинив ДТП та не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Враховуючи вказане та наявність доказів здійснення позивачем регламентної виплати (відшкодування шкоди), вимоги щодо відшкодування даної виплати у порядку регресу, є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Крім того, позивач оплатив 750,00 грн. за послуги аварійного комісара платіжним дорученням №8777 від 25 липня 2017 року.
Відповідно до п.п.34.2., 34.3, 34.4 ст. 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються, зокрема, аварійні комісари чи експерти.
Враховуючи, що Закон передбачає наявність аварійного комісара для визначення причин та вартості пошкоджень, а його послуги є платними, заявлені позовні вимоги про відшкодування цих витрат є правомірними і підлягають задоволенню.
Посилання відповідача у відповіді на відзив стосовно відсутності усіх необхідних реквізитів на платіжних дорученнях, представлених позивачем у якості доказів здійснення відшкодування і оплати роботи аварійного комісара, то дані посилання не беруться судом апеляційної інстанції до уваги, оскільки не були предметом розгляду у суді першої інстанції, не заявлятись відповідачем під час розгляду у судовому засіданні.
Більше того, в господарському суді першої інстанції відповідач не заперечував факту і розміру виплат, здійснених МТСБУ Головіну В.С., а його доводи стосувались відсутності вини військовослужбовців, а також останній заявляв про порушення строку на звернення до суду з даним позовом.  
В своїй апеляційній скарзі відповідач також посилається на безпідставну відмову суд першої інстанції у застосуванні до даних правовідносин пропуску строку позовної давності.
З даного приводу колегія суддів зазначає, що згідно ст. 27 Закону України "Про страхування"  та  ст. 993 ЦК України  до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Отже,  ст. 1191 ЦК України  та  ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", з одного боку, і  ст. 993 ЦК України  та  ст. 27 Закону України "Про страхування", з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини (висновок у п.68 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц).
Тому, слід розрізняти правовідносини  регресу,  регулювання яких здійснюється  за приписами ст. 1191 ЦК України  та ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" з правовідносинами  суброгації, які  регулюються  нормами ст. 993 ЦК України  та ст. 27 Закону України "Про страхування".
Суброгація (від лат. "subrogare" - заміщення, обрання взамін) є одним із видів уступки права, який полягає в тому, що до нового кредитора, який реально виконав зобов`язання у вигляді сплати грошей, переходить право вимагати відповідного відшкодування від особи, відповідальної за завдану шкоду.
Згідно ст.ст.993 ЦК України  та 27  Закону України "Про страхування", від потерпілого до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги  є суброгацією  (п.70  постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц).
Під час суброгації  нового зобов`язання з відшкодування збитків не  виникає, а відбувається заміна кредитора: потерпілий передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Таким чином відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Страховик виступає замість потерпілого.
Водночас,  регресом  (з лат. "regressus" - зворотній рух) є право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. При регресі основне (деліктне) зобов`язання припиняється та виникає нове (регресне) зобов`язання, в межах якого у кредитора (третьої особи, що виконала обов`язок замість винної особи перед потерпілим) виникає право регресної вимоги до такої винної особи. Відповідно до ст.ст. 559 та 1191  ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином; особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Зважаючи на зміст наведених норм  ЦК України, право зворотної вимоги (регресу) не переходить від однієї особи до іншої, як у випадку заміни сторони (кредитора) у вже існуючому зобов`язанні (при суброгації у страхових відносинах). При регресі право регресної вимоги виникає, тобто є новим правом кредитора за новим в даному випадку регресним зобов`язанням, що виникло внаслідок припинення основного (деліктного) зобов`язання шляхом виконання обов`язку боржника (винної особи) у такому деліктному зобов`язанні третьою особою (п.44-46      постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 у справі №910/2603/17).
Під час регресу  право вимоги (регресу) виникає у третьої особи після виконання такою особою обов`язку боржника та, відповідно, припинення основного (деліктного) зобов`язання та виникнення нового (регресного) зобов`язання.
Тому, моментом початку позовної давності для регресної вимоги, за ч.6 ст. 261 ЦК України,  страховика є день виконання основного зобов`язання і фактично день припинення цього зобов`язання належним виконанням, тобто день проведення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому.
З матеріалів справи вбачається, що відшкодування завданої шкоди Головіну В.С. здійснено МТСБУ на підставі пп. "а" п.41.1. ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з ДТП, яка є підставою для проведення регламентної виплати (а не страхового відшкодування) та спричиненої транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Тобто, в даному випадку відсутні відносини страхового відшкодування (відшкодування здійснено не на підставі договору страхування), у зв`язку з чим відсутні і підстави для застосування суброгації. Спірні правовідносини, як і зазначалось вище, носять характер саме регресу, передбаченого ст. 1191 ЦК України.
Оскільки МТСБУ не є страховиком, однак здійснило виплату, завданої потерпілій особі шкоди, тому набуло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача, тобто в даному випадку має місце саме регрес, а не суброгація, і строк позовної давності обчислюється з моменту виплати відшкодування, а не з моменту виникнення страхового випадку, тому колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що МТСБУ не пропущені строки позовної давності на звернення з даним позовом, які почали діяти після сплати ним заподіяної ДТП шкоди, тобто після  26 жовтня 2017 року.
Таким чином, посилання відповідача та третьої особи про пропуск позивачем строку позовної давності є необґрунтованими і строк позовної давності розпочався після здійснення позивачем регламентної виплати - 27 жовтня 2017 року (до цього моменту право регресу взагалі відсутнє, оскільки МТСБУ ще не понесло витрат, які належить відшкодувати), а тому подання позову 03 серпня 2020 року здійснене в межах встановлених законодавством строків позовної давності.
Згідно ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. 
Згідно ч.2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. 
До даних витратвідносяться - розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
З наявних матеріалів, наданих на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, позивач отримав послуги адвоката Бондара В.Б., що підтверджується: 
- свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю від 07 листопада 2011 року №580; 
довіреностю від 20 грудня 2019 року №4.1-01/82 на право представляти позивача в судових органах;
- щодо: отримання та вивчення матеріалів справи про виплату МТСБУ страхового відшкодування потерпілому - 1 200 грн.; підготовки позовної заяви до суду - 439,40 грн.; підготовки та формування пакету подання позову до суду - 659,10 грн. (всього 2 298, 50 грн.), що підтверджується орієнтовним розрахунком.
Таким чином, судом, в силу ст. 129 ГПК України, судові витрати (судовий збір у розмірі 2 102 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 298, 50 грн.) правомірно покладені на відповідача. 
Інші заперечення, викладені у апеляційний скарзі, також не знайшли свого підтвердження під час їх розгляду, а тому відхиляються як необґрунтовані.
Європейський суд з прав людини у справах "Серявін та інші проти України" і "Трофимчук проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (довід). Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Згідно ст.ст. 74, 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
На підставі наведеного, ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази, надані сторонами, перевіривши об`єктивність прийняття рішення судом першої інстанції, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Судові витрати за подачу апеляційної скарги, на підставі ст.ст.  129,  282 ГПК України, у зв`язку з відмовою в її задоволенні, покладаються на апелянта.
Керуючись ст. ст.  129,  269-276, 281-284 ГПК України, суд, -
                                       
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 08 грудня 2020 року у справі №924/912/20 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не може бути оскаржена до суду касаційної інстанції на підставі п.2 ч.3 ст. 287 ГПК України.
Матеріали справи №924/912/20 повернути Господарському суду  Хмельницької області.

Головуючий  суддя                                                                      Дужич С.П. 

Суддя                                                                                              Саврій В.А.  

Суддя                                                                                              Миханюк М.В.