Провадження № 33/4820/45/21 
Справа № 674/1118/20 Головуючий в 1-й інстанції Шклярук В. М. 
Категорія: ст. 44-3 КУпАП Доповідач Кулеша Л. М. 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 січня 2021 року м.Хмельницький

       Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Гапонова Є.О., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , захисника Мілашевського М.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2020 року,
в с т а н о в и л а:

Цією постановою          ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, мешканку АДРЕСА_1 , працюючу продавцем,-

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одній тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.
За постановою суду,  ОСОБА_1  04.09.2020 о 10 год. 30 хв. в магазині «Продукти», в АДРЕСА_1  здійснювала торгівлю продуктами харчування без засобів індивідуального захисту (рукавичок та марлевої пов`язки), чим порушила вимоги підпункту 1 пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП. 
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі. Вказує, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду не відповідають дійсності, оскільки вона перебувала в медичній масці, яка була в наявності, але опущена до підборіддя, що відображено на відеозаписі, наявному в матеріалах справи. Свідки були відсутні, проте з відео убачається присутність інших осіб, які фактично були свідками. Уважає, що докази її вини відсутні, а суд першої інстанції розглянув справу формально.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_1 та її захисника Мілашевського М.Г., на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу задольнити частково з таких підстав.
Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга подана, після закінчення цього строку повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявила клопотання про поновлення цього строку, а також у поновлені строку відмовлено. 
Як убачається з пояснень ОСОБА_1 вона є інвалідом 2 групи, зразу ж після судового засідання захворіла та згідно з долученої довідки Дунаєвецької амбулаторії загальної практики сімейної медицини № 552 від 24.11.2020 року (а.с. 32) з 02.11.2020 року по 23.11.2020 року амбулаторно лікувалася, а тому пропустила 10-денний строк на апеляційне оскарження. 
За таких обставин, приходжу до висновку, що цей строк ОСОБА_1 пропустила з поважних та незалежних від неї причин, і його слід поновити.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
У відповідності з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та оскарженої постанови суду вбачається, що  ОСОБА_1 04.09.2020 о 10 год. 30 хв. в магазині «Продукти», в АДРЕСА_1 здійснювала торгівлю продуктами харчування без засобів індивідуального захисту (рукавичок та марлевої пов`язки), чим порушила вимоги підпункту 1 пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".

Такі її дії кваліфіковані за ст.44-3 КУпАП.
Диспозицією ст.44-3 КУпАП, в редакції, чинній на момент вчинення вказаного в протоколі правопорушення, передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Натомість, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності 21.11.2020, статтю 44-3 доповнено частиною другою такого змісту: «перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно».
Згідно ст.94 Конституції України Закони стають обов`язковими та набувають законної сили негайно після офіційного прийняття й опублікування тексту закону, якщо інше не передбачено самим законом. При цьому, набуття законом чинності означає, що із цього моменту ним повинні керуватися, виконувати його й дотримуватися всі юридичні та фізичні особи. Загальновизнаним є і те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше. Тому, втрата законом чинності означає, що із цього моменту він не може застосовуватися.
Закріплений в ч.1 ст.58 Конституції України принцип неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів узгоджується з міжнародно-правовими актами, зокрема Міжнародним пактом про громадянські та політичні права (ст.15), Конвенцією про захист прав і основних свобод людини (ст.7). Таким чином до юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього. До того ж актом, який пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення є акт, що виключає з санкції більш суворі стягнення або додаткові стягнення.
Відповідно до вимог ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Закони, що пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Так, санкцією ч.2 ст.44-3 КУпАП передбачено накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
В той же час, санкцією ч.1 ст.44-3 КУпАП передбачено накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Таким чином, ч.2 ст.44-3 КУпАП, яка набрала чинності з 21.11.2020 року, встановлює відповідальність саме за діяння, які викладені у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та значно пом`якшує відповідальність за перебування у громадських місцях без засобів індивідуального захисту, а тому має зворотну дію в часі.
Враховуючи те, що акти, які пом`якшують або скасовують адміністративну відповідальність, застосовуються на будь-якій стадії провадження за справами про адміністративні правопорушення, враховуючи положення ст.8 КУпАП про зворотну дію в часі закону, вважаю, що постанову судді Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_1 слід скасувати.
За змістом ст.222 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.44-3 КУпАП розглядають органи Національної поліції. 
Дії ОСОБА_1 , зазначені у протоколі, підлягають кваліфікації за ч.2 ст.44-3 КУпАП, а ст.221 КУпАП встановлює, що судом розглядається провадження, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, постанову судді Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2020 року скасувати, а справу доцільно передати за підвідомчістю органу, яким було складено адміністративні матеріали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 44-3, 222 КУпАП, ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 06.11.2020 № 1000-IX, ст. 294 КУпАП, суддя, -  
     
п о с т а н о в и л а:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2020 року.
Постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2020 року, якою ОСОБА_1  притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП скасувати.
Матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1  за ст.44-3 КУпАП передати за підвідомчістю до Дунаєвецького ВП ГУНП в Хмельницькій області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду Кулеша Л.М.