ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/17399/19                                                               Суддя (судді) першої інстанції: Бояринцева М.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  16 березня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
                                     судді-доповідача    Кузьменка В. В.,
                                     суддів Василенка Я. М., Ганечко О. М.,
                                        за участю секретаря Кірієнко Н. Є.,
                                                                                                    
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.11.2020,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.06.2019 року №89287-5306-1008, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у Київській області.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що розрахунок земельного податку з фізичних осіб здійснено контролюючим органом за відсутності відомостей, обов`язкова наявність яких обумовлена нормами Податкового кодексу України. 
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.11.2020 позовні вимоги залишено без задоволення.
Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, та задовольнити позов у повному обсязі.
В судове засідання з`явилися учасники процесу. Позивач підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити та скасувати рішення суду першої інстанції. Представник відповідача просив залишити ухвалене рішення суду без змін, посилаючись на доводи, викладені в письмовому відзиві на апеляційну скаргу та додаткових поясненнях.
Заслухавши суддю-доповідача, сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як встановлено судом, відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку серія ЯД № 691017 ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,3019 га, яка складається з двох ділянок.
Головним управлінням Державної фіскальної служби у Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 27.06.2019 року №89287-5306-1008, та податкове повідомлення-рішення від 27.06.2019 №89286-5306-1008:
- 0,1503 га, за кадастровим номером 3221886001021470105(ППР від 27.06.2019 №89287-5306-1008) оскаржуване по даній справі;
-0.1516 га, за кадастровим номером 3221886001021470104 (ППР від 27.06.2019 №89286-5306-1008), яке позивач оскаржує в іншій справі №640/17400/19.
Сформованим податковим повідомленням-рішенням від 27.06.2019 №89287-5306-1008,  визначено ОСОБА_1 суму податкового зобов`язання за платежем земельний податок з фізичних осіб за 2019 рік у розмірі 9695,79 грн.
Ставка податку на 2019 рік встановлена рішенням Новопетрівської сільської ради від 21.01.2015 №912-38-УІ (зі змінами і доповненнями). Нормативно-грошова оцінка земельної ділянки визначена у витязі Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 1600 від 22.11.2018 - 3%.
Відповідно до Витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером 3221886001021470105 НГО даної ділянки становить 323  193,02 грн.
Таким чином, відповідачем здійснено наступний розрахунок: 323  193,02 (НГО)*3%= 9  695,79 грн. - грошове зобов`язання плати за землю в 2019 році по земельній ділянці з кадастровим номером 3221886001021470105.
Вважаючи податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач  звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 206 Земельного кодексу України передбачено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Підпунктом 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
За змістом пунктів 14.1.72, 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України земельним податком визнається обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Землекористувачами можуть бути юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.
Відповідно до ст.269 ПК України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.
Згідно з пункту 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 Податкового кодексу України об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.
Згідно пункту 287.1 статті 287 ПК України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.
Відповідно до пункту 287.6 статті 287 Податкового кодексу України при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.
Тобто, фізична особа-власник нежилого приміщення (його частини) є платником земельного податку з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.
Відповідно до пункту 274.1 статті 274 ПК України ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для лісових земель - не більше 0,1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.
Ставка податку за земельні ділянки, розташовані за межами населених пунктів або в межах населених пунктів, встановлюється у розмірі не більше 5 відсотків від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, а для лісових земель - не більше 0,1 відсотка від нормативної грошової оцінки площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області (п. 277.1 ст. 277 ПК України).
Між тим, особливості оподаткування платою за землю врегульовані статтею 284 ПК України.
Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території.
Органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки рішення щодо ставок земельного податку та наданих пільг зі сплати земельного податку юридичним та/або фізичним особам за   формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.
Нові зміни щодо зазначеної інформації надаються до 1 числа першого місяця кварталу, що настає за звітним кварталом, у якому відбулися зазначені зміни.
Пунктом 286.5 статті 286 цього Кодексу встановлено, що нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 286.1 статті 286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.
Згідно із пунктом 58.1 статті 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до   статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян.
Оскаржуване рішення прийнято 27.06.2019 року та відправлено 10.07.2019 року, а вручено позивачу 17.07.2019 року.
Таким чином, спірне рішення направлено на адресу позивача поза межами строку, встановлено пунктом 286.5 статті 286 ПК України, однак вказані порушення не є безумовною підставою для скасування такого рішення. 
Порушення контролюючим органом строків направлення податкових повідомлень-рішень не підтверджує обставин відсутності у платника податків обов`язку по сплаті податків, зборів визначених таким повідомленням, у тому числі не свідчить про відсутність обов`язку по сплаті земельного податку з фізичних осіб у ОСОБА_1 та не є  як підставою для скасування податкового повідомлення-рішення від 27.06.2019 року №89287-5306-1008.
Згідно з розрахунком податкового зобов`язання по двом земельним ділянками, у тому числі земельної ділянки кадастровий номер 3221886001:02:147:0104, цільове призначення 02.01, площею 0,516 га у розмірі 9695,79 грн., що відповідає сумі грошового зобов`язання визначеного ГУ ДФС у Київській області податковим повідомленням-рішенням від 27.06.2019 року №89287-5306-1008.
Позивачу нараховані податкові зобов`язання за земельну ділянку кадастровий номер 3221886001:02;147:0105, цільове призначення 02.01, площею 0,1503, нормативна грошова оцінка 323193,02 грн., ставка податку 3% від нормативно грошової оцінки та замість суми 9695,79 грн. вказано суму податку 9779,65 грн, що в свою чергу підлягає сплаті за земельну ділянку кадастровий номер 3221886001:02:147:0104, цільове призначення 02.01, площею 0,516 га.
Тобто, розрахунок податкових зобов`язань містить помилки, проте такі помилки не свідчать про відсутність обов`язку у позивача по сплаті такого податку.
Згідно з підпунктом 14 пункту 24 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051, нормативна грошова оцінка - це значення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яке розраховується за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на підставі відомостей про земельну ділянку, зазначених у цьому пункті, та відомостей про нормативну грошову оцінку земель у межах території адміністративно-територіальної одиниці згідно з підпунктом 8 пункту 22 цього Порядку.
Пункт 4 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України "Про Державний земельний кадастр"   передбачає, що у разі якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані до набрання чинності цим Законом у Державному реєстрі земель, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення.
Нарахування фізичним особам сум земельного податку проводиться контролюючим органом на підставі даних державного земельного кадастру та з використанням нормативної грошової оцінки земельної ділянки, визначеної у встановленому порядку, як і було розраховано відповідачем.
Так, контролюючим органом зроблено розрахунок з використанням нормативної грошової оцінки земельної ділянки відповідно до Витягу Головного управління Держгеокадастру у Київській області з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 22.11.2018 року, яка становить 323  193, 02 грн. * на 3% ставка податку згідно з рішенням Новопетрівської сільської ради №912-38-VI від 27.01.2015 року (зі змінами), та становить -  9695, 79 грн.
Відповідачем не зазначено у розрахунку коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки на 2019 рік, який становить 1,0, однак вказане не впливає жодним чином на визначені позивачу грошового зобов`язання по земельному податку з фізичних осіб за 2019 рік, ані у бік їх збільшення, ані у бік їх зменшення.
Таким чином, враховуючи вищенаведене у сукупності та в межах апеляційної скарги, беручи до уваги при цьому кожен аргумент, викладений учасниками справи, рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права ухвалив законне рішення.
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,  -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.11.2020 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.11.2020 - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач:                                                                        В. В. Кузьменко 

Судді:                                                                                           Я. М. Василенко

          О. М. Ганечко

Повний текст постанови виготовлено 22.03.2021