ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року 

м. Київ
справа № 761/778/17
адміністративне провадження № К/9901/62482/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.

розглянув у попередньому судовому засіданні 
касаційну скаргу Генерального штабу Збройних сил України
на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 25.04.2016 (суддя Макаренко І.О.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 30.08.2018 (колегія у складі суддів Шурка О.І., Василенка Я.М., Степанюка А.Г.)
у справі №761/778/17
за позовом  ОСОБА_1  
до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, Генерального штабу Збройних сил України
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

І. РУХ СПРАВИ

1.          11.01.2017 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, Генерального штабу Збройних сил України, в якому просив:
-          визнати протиправною бездіяльність Генерального штабу Збройних сил України, яка полягає у не складанні на дату звільнення з військової служби позивача (17.07.2014) довідки про виплачені види грошового забезпечення - грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію, одноразову грошову допомогу при звільненні, щомісячну додаткову грошову винагороду, які не входять в довідку № 305/371 від 24.07.2014 про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії;
-          визнати протиправними дії Генерального штабу Збройних сил України щодо не включення до розрахунку грошової допомоги при звільненні грошового забезпечення із урахуванням індексації та щомісячної додаткової грошової винагороди, яка виплачувалася позивачу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2013 № 161 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889».
-          зобов`язати Генеральний штаб Збройних сил України здійснити позивачу перерахунок розміру грошової допомоги при звільненні з грошового забезпечення із врахуванням індексації та щомісячної додаткової грошової винагороди, провести виплату різниці між фактично отриманим та перерахованим розміром грошової допомоги при звільненні;
-          визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо неврахування грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, одноразової грошової допомоги при звільнені при обчисленні позивачу розміру основної пенсії з 18.07.2014 виходячи із розміру грошового забезпечення за 24 місяців перед звільненням зі служби;
-          зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві вчинити дії щодо призначення та виплати позивачу основної пенсії починаючи з 18.07.2014 довічно шляхом включення до складу грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням зі служби з розміру якого обчислюється пенсія: грошову допомогу на оздоровлення - 18222,90 грн., матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань - 18222,90 грн., індексацію - 4178,19 грн., щомісячну грошову винагороду 34016,08 грн., одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 82003,05 грн. та суму різниці між фактично отриманим та перерахованим розміром цієї грошової допомоги із врахуванням індексації та щомісячної додаткової грошової винагороди та провести доплату різниці між фактично отриманим та перерахованим розміром пенсійних виплат.
2.          Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 25.04.2016, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 30.08.2018, позов задоволено.
3.          27.09.2018 надійшла касаційна скарга Генерального штабу Збройних сил України. У касаційній скарзі відповідач просить скасувати оскаржувані рішення в частині, що стосуються Генерального штабу Збройних сил України та ухвалити нове, яким у задоволенні позову у цій частині відмовити.
4.          Ухвалою Верховного Суду від 05.10.2018 відкрито касаційне провадження у справі.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

5.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 наказом Міністра оборони (по особовому складу) від 15.07.2014 № 390 звільнений в запас з військової служби відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з урахуванням ч. 8 ст. 26 Закону.
6.          Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 17.07.2014 № 139 виключений зі списків особового складу частини з 17 липня 2014 року.
7.          Вислуга років у Збройних силах України становить 27 років 08 місяців.
8.          Позивач перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та йому призначено пенсію відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
9.          Як вбачається з матеріалів справи, при обчислені розміру пенсії з урахуванням грошового забезпечення Пенсійним органом не враховано виплачені позивачеві одноразові види грошового забезпечення та щомісячну додаткову грошову винагороду згідно з Архівними довідками Галузевого Державного архіву Міністерства оборони України від 19.10.2016 № 179/1/10669 та довідок Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України від 25.05.2016 № 305/444 та від 02.09.2016 № 305/486. Також позивачу не було враховано при обчислені пенсії щомісячну грошову винагороду, яка на час звільнення складала 60% місячного грошового забезпечення та індексу інфляції.
10.          Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 04.10.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2017 у справі №  761/27958/14-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управляння Пенсійного фонду України в м. Києві, Генерального штабу Збройних сил України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, позовні вимоги задоволено:
-          визнано протиправними дії Генерального штабу Збройних сил України (Фінансове управління) щодо не зазначення у довідці від 24.07.2014 року № 305/371 про одержання ОСОБА_1 додаткових видів грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії протягом останніх 24 місяців проходження служби;
-          зобов`язано Генеральний штаб Збройних сил України (Фінансове управління) включити до довідки про одержані додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії протягом останніх 24 місяців проходження ОСОБА_1 військової служби щомісячну грошову винагороду, встановлену згідно з  постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889; 
-          зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві вчинити дії щодо перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 18 липня 2014 року виходячи із розміру грошового забезпечення з урахуванням додаткового виду грошового забезпечення - щомісячної грошової винагороди, встановленої з постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 (зі змінами) з урахуванням виплат, що здійснювались ОСОБА_1 у цей період.
11.          Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою щодо здійснення перерахунку пенсії із наданням оригіналів Архівної довідки Галузевого Державного архіву Міністерства оборони України від 19.10.2016 № 179/1/10669 та довідок Фінансового управління Генерального штабу Збройних сил України від 25.05.2016 №305/444 та від 02.09.2016 № 305/486. Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії з врахуванням одноразових видів грошового забезпечення, про що повідомлено 22.12.2016 № 24852/03/б-2394.
12.          Позивач з відмовою не погодився і звернувся до суду.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

13.          В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що пенсію, призначену йому з липня 2014 року, обчислено у неналежному розмірі.
14.          Генеральний штаб Збройних сил України заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначаючи про відсутність підстав для включення в розмір грошової допомоги при звільненні щомісячної додаткової грошової винагороди.

ІV. ОЦІНКИ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

15.          Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що дії Генерального штабу Збройних сил України та Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві не відповідають вимогам чинного законодавства України.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

16.          У касаційній скарзі відповідач посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права.
17.          Скаржник зазначає, що щомісячна додаткова грошова винагорода, яка передбачена Постановою № 889, не входить до складу місячного грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби, а тому відповідач не мав законних підстав для її врахування під час здійснення  обрахування одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби позивача.
18.          Крім того, в оскаржуваних судових рішеннях відсутня інформація щодо дослідження питання правомірності не включення щомісячної додаткової винагороди до одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
19.          Також, відповідач зазначає, що при зверненні з даним позовом до суду позивач пропустив шестимісячний строк, встановлений статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України, 
20.          29.10.2018 позивач подав відзив на касаційну скаргу відповідача, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

21.          Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права та дійшов таких висновків. 
22.          Відповідно до ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
23.          Щодо посилань відповідача на не дослідження судами питання правомірності не включення до розміру грошової допомоги при звільненні щомісячної додаткової винагороди, то як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, ці обставини вже досліджувалися у справі № 761/27958/14-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управляння Пенсійного фонду України в м. Києві, Генерального штабу Збройних сил України, за результатами розгляду якої було встановлено, що щомісячна додаткова грошова винагорода має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії позивача.
24.          Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті ж самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
25.          Аналогічні положення містяться у частині четвертій статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, яка діє на даний час.
26.          Відповідно, суди не досліджували питання правомірності не включення до розміру грошової допомоги при звільненні щомісячної додаткової винагороди, так як вказане питання вже було досліджено у справі № 761/27958/14-а.
27.          Зокрема, у справі № 761/27958/14-а суди встановили, що позивач отримував грошову винагороду встановлену згідно постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 у розмірі 60% місячного грошового забезпечення, яка не була включена до довідки про види грошового забезпечення, що була надана для обчислення грошового забезпечення позивача, з якого має обчислюватись пенсія.
28.          Колегія суддів також враховує, що Верховний Суд вже розглядав справи, де поставала подібна правова проблема. Зокрема, у постанові від 08.08.2019 у справі № 802/955/17-а та у постанові від 29.11.2019 у справі № 822/112/18 Верховний Суд дійшов таких висновків:

<…> частиною четвертою статті 9 Закону № 2011-ХІІ Міністру оборони України надано повноваження лише визначати порядок виплати грошового забезпечення, тоді як право визначення розміру одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби та види виплат військовослужбовцям, які включаються до складу місячного грошового забезпечення законом, не віднесено до його компетенції та може бути змінений лише законодавцем.
Отже, при визначенні розміру грошового забезпечення застосуванню підлягає саме Закон №2011-ХІІ, а не підзаконні акти, які звужують поняття грошового забезпечення та суперечать вимогам зазначеного Закону.
<…> Верховний Суд дійшов висновку про те, що відповідач протиправно не включив до складу грошового забезпечення позивача, з якого йому нараховано одноразову грошову допомогу при звільненні, щомісячну додаткову грошову винагороду в розмірі 60% грошового забезпечення, передбачену постановою №889 <…>.

29.          Суд не знаходить підстав для відступу від цього правового висновку у справі, що розглядається та вважає за необхідне зазначити, що за наведеного правового регулювання та обставин справи відповідач протиправно не включив до складу грошового забезпечення позивача, з якого нараховано одноразову грошову допомогу при звільненні, щомісячну додаткову грошову винагороду.
30.          Крім того, безпідставним є посилання скаржника на пропуск позивачем строку звернення до суду, так як за захистом порушених прав позивач звернувся до суду в межах встановлених законом строків у справі № 761/27958/14-а.
31.          Після встановлення факту протиправних дій Генерального штабу Збройних сил України у справі № 761/27958/14-а, позивач звернувся до суду у січні 2017 року на підставі нових обставин, тому колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для залишення позову без розгляду.
32.          В іншій частині судові рішення відповідачем не оскаржуються і, відповідно, Судом не переглядаються.
33.          Враховуючи наведене, Верховний Суд не встановив порушень норм процесуального чи матеріального права при ухваленні судових рішень.
34.          Відповідно до ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
35.          Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями  341,    343,    350,  356  КАС України, Суд –

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Генерального штабу Збройних сил України залишити без задоволення.
Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 25 квітня 2016 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2018 року у справі №761/778/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб