Ухвала
21 січня 2021 року
м. Київ
справа № 511/2627/18
провадження № 61-12681ск20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 , подану представником - ОСОБА_2 , на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 31 травня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 24 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - приватний нотаріус Роздільнянського нотаріального округу Одеської області Курако Ксенія Леонідівна, про визнання правочину недійсним,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до 
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третя особа - приватний нотаріус Роздільнянського нотаріального округу Одеської області Курако К. Л., та з урахуванням уточнених позовних вимог просив визнати недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу від 24 жовтня 2018 року магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний договір було укладено між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Роздільнянського нотаріального округу Одеської області Курако К. Л. 
24 жовтня 2018 року та зареєстрований у реєстрі за № 1550, згідно якого право власності на вказане нерухоме майно належить ОСОБА_4 . 
В обґрунтування позову посилався на те, що 30 липня 2018 року між 
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у його присутності було укладено попередній договір щодо купівлі магазину за ціною 10 000 доларів США 
(еквівалентно 265 000 грн станом на дату укладення попереднього договору купівлі-продажу). 24 жовтня 2018 року ОСОБА_3 без його згоди уклала угоду купівлі-продажу магазину за 49 000 грн, які отримала особисто.
Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 31 травня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та 
ОСОБА_4 , третя особа - приватний нотаріус Курако К. Л., про визнання правочину недійсним відмовлено.
Постановою Одеського апеляційного суду від 24 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 31 травня 2019 року змінено, викладено мотивувальну частину рішення в редакції постанови, у решті рішення залишено без змін.
У серпні 2020 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку представник ОСОБА_1 - адвокат Панчошенко О. В. подав касаційну скаргу на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області 
від 31 травня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду 
від 24 липня 2020 року, в якій представник заявника просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі.
Ухвалою Верховного Суду від 03 вересня 2020 року касаційну скаргу 
представника  ОСОБА_1 - адвоката Панчошенка О. В. залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги.
Ухвалою Верховного Суду від 24 грудня 2020 року продовжено 
 ОСОБА_1 строк на строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі Верховного Суду від 03 вересня 2020 року, до 25 січня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
На виконання вимог вищевказаних ухвал Верховного Суду заявником усунуто недоліки касаційної скарги.
Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає, що суди першої та апеляційної інстанції в оскаржуваних судових рішеннях застосували норми права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Касаційна скарга представника  ОСОБА_1 - адвоката Панчошенка О. В. на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 31 травня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 24 липня 2020 року подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а також стосується питання, яке може мати фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - приватний нотаріус Роздільнянського нотаріального округу Одеської області Курако Ксенія Леонідівна, про визнання правочину недійсним, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , поданою представником - ОСОБА_2 , на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 31 травня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 24 липня 2020 року.
Витребувати з Роздільнянського районного суду Одеської області вищезазначену цивільну справу (№ 511/2627/18).
Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих 
до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, 
у строк до 22 лютого 2021 року. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                          С. Ф. Хопта
 
        Є. В. Синельников
 
        В. В. Шипович