Справа № 466/8630/20                                        Головуючий у 1 інстанції: Єзерський Р.Б. 
Провадження № 33/811/1811/20                                                 Доповідач: Галапац І.І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі:
судді Галапаца І.І.,
розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 19 листопада 2020 року, -
встановив:
цією постановою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.
Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 420,40 грн. судового збору.
Як вбачається з постанови судді, 02 листопада 2020 року о 09:50 год., у м. Львові по вул. Мазепи, 25а, ОСОБА_1 , який є продавцем магазину «Техніка», знаходився на робочому місці без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, що закривають рот та ніс, чим порушив вимоги п.п.1 п.10 постанови КМУ від 22 липня 2020 року №641, цим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.
В апеляційній скарзі правопорушник ОСОБА_1 покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою і винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.
Зазначає, що захисну маску носить, але трохи її опустив, коли в магазині не було відвідувачів через те, що стало важко дихати.
Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 19 листопада 2020 року, скасувати таку, а судові витрати покласти на Шевченківський ВП ГУНП у Львівській області.
Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що слід поновити правопорушнику ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді місцевого суду, та приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.
Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за обставин зазначених у протоколі та викладених у постанові є обґрунтованим, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, яким судом першої інстанції дана належна правова оцінка, що не оспорюється правопорушником під час апеляційного розгляду. 
Разом з тим, законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» №1000-IX від 06 листопада 2020 року, який набрав чинності 21 листопада 2020 року, ст. 44-3 КУпАП доповнено частиною другою та встановлено адміністративну відповідальність саме за перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.
Як вбачається із зазначених змін, діяння, яке ставиться у вину ОСОБА_1 охоплюються диспозицією ч.2 ст. 44-3 КУпАП, санкція якої пом`якшує відповідальність за вищезазначені дії у порівнянні з адміністративною відповідальністю, що була встановлена ст. 44-3 КУпАП (у редакції, чинній на час вчинення адміністративного правопорушення).
Так, відповідно до вимог ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Закони, що пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.
Таким чином, Закон №1000-IX від 06 листопада 2020 року, який пом`якшує відповідальність, має зворотну силу та поширюється на правопорушення, вчинене ОСОБА_1 .
Відтак, апеляційний суд вважає за необхідне застосувати до правопорушника ОСОБА_1 санкцію, передбачену ч.2 ст. 44-3 КУпАП, як таку, що пом`якшує відповідальність правопорушника, і визначити стягнення з врахуванням особи винного, характеру та обставин вчиненого, у виді штрафу у межах мінімальної санкції.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -
постановив:
поновити правопорушнику ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Львова від 19 листопада 2020 року.
Апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 - задоволити частково.
Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 19 листопада 2020 року, відносно  ОСОБА_1 - змінити.
Вважати ОСОБА_1  винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.
В решті постанову судді залишити без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя судової палати 
з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду Галапац І.І.