ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

28 січня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 322/1052/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Добродняк І.Ю. (доповідач),
                               суддів:  Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження  в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 25 листопада 2020 року (суддя першої інстанції Гасанбеков С.С.) у справі №389/770/20 за позовом ОСОБА_1 до Новомиколаївського відділення поліції  Пологівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, начальника СРПП №4 Новомиколаївського відділення поліції Пологівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції Коробова Миксима Анатолійовича, третя особа Головне управління Національної поліції в Запорізькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Новомиколаївського відділення поліції  Пологівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, начальника СРПП №4 Новомиколаївського відділення поліції Пологівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції Коробова Миксима Анатолійовича, третя особа Головне управління Національної поліції в Запорізькій області, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №414969 від 29.10.2020, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 132-1 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що винесена постанова про накладення адміністративного стягнення за ст. 132-1 КУпАП відносно позивача є незаконною, оскільки позивач керував транспортним засобом - трактором Т-150К, р.н. НОМЕР_1 , а не МТЗ-82 А, поліцейським не здійснювалися відповідні заміри ширини складу транспортних засобів та не доведено належними та допустимими доказами, які б підтверджували вину позивача у даному правопорушенні, позивач такого адміністративного правопорушення не вчиняв. 
Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 25.11.2020 позов задоволено.
Рішення суду мотивовано відсутністю  жодних об`єктивних  і беззаперечних доказів, які б підтверджували наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення за  ст.132-1 КУпАП. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, третя особа, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повністю. Відповідач посилається на те, що під час винесення оскаржуваного рішення діяла у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом. З огляду на встановлений факт скоєного правопорушення, відповідачем винесена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 414969 від 29.10.2020, складеною начальником СРПП № 4 Новомиколаївського відділення поліції Пологівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітаном поліції Коробовим Максимом Анатолійовичем, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень.
У постанові серії БАБ № 414969 від 29.10.2020 зазначено такі фактичні обставини правопорушення: « 29.10.2020 ОСОБА_1 керував транспортним засобом МТЗ-82л з причепом - борона, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на 54 км. а/д Запоріжжя - Донецьк, ширина складу транспортних засобів перевищувала 2,65 м, маршрут руху при цьому був відсутній, чим порушив вимоги п. 22.5 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 132-1 КУпАП». Модель борони у постанові серії БАБ № 414969 від 29.10.2020 не зазначена.
З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність оскаржуваної постанови.
Статтею 132-1 КУпАП встановлено, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
У відповідності до ст.33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30, згідно п.2 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5  Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.
Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.
Підпунктом 4 пункту 2 наведеного Порядку визначено, що габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.
Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, визначені в ст.251 КУпАП.
В якості доказу вчиненого позивачем адміністративного правопорушення відповідачем долучено до матеріалів справи фото транспортного засобу з причепом - бороною додано до письмових пояснень третьої особи, проте з цього фото неможливо встановити реєстраційний номер транспортного засобу, а також модель борони. 
Втім, з дослідженого фото вбачається, що за зовнішнім виглядом зображеного на фото транспортного засобу судом встановлено, що модель цього транспортного засобу - трактору не відповідає зазначеній у постанові серії БАБ № 414969 від 29.10.2020, оскільки за зовнішніми рисами зображений на фото трактор схожий не модель Т-150К, а не на МТЗ-82л.
Суд апеляційної також зазначає, що сама постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення не є доказом у справі про адміністративне правопорушення. Постанова містить лише опис обставин, які визнані відповідачем підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, без зазначення певних доказів  на їх підтвердження.  
Інші належні докази на підтвердження наведених в постанові про адміністративне правопорушення обставин сторонами не подані, в матеріалах справи відсутні. 
З цього приводу суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що звинувачення не може ґрунтуватися лише на обставинах, викладених суб`єктом владних повноважень у своєму рішенні.
Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Отже, на інспектора поліції покладається обов`язок належним чином задокументувати наявність правопорушення за допомогою фото, відеозйомки, пояснень свідків та інших доказів, які мають статус належних та допустимих.
У даній справі, суб`єкт владних повноважень не виконав даного обов`язку та не надав доказів на підтвердження правомірності свого рішення.
Отже апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про не доведення відповідачем у законодавчо встановлений спосіб факту порушення позивачем п.22.5 Правил дорожнього руху.
Суд першої інстанції під час розгляду  справи дослідив обставини, що мають значення для справи, ухвалив рішення про задоволення позову з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування судового рішення та ухвалення нового відсутні. 
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на рішення залишити без задоволення.
Рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 25 листопада 2020 року у справі №322/1052/20 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, оскарженню не підлягає (ст..272, ч.5 ст.328 КАС України).
   
Головуючий - суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко