КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
03110  м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а,
                                                                                                                                             
Справа № 752/18540/20                                                     Головуючий у 1 інстанції - Плахотнюк К.Г.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/4217/2021                                           Доповідач - Мараєва Н.Є.
 
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

02 березня 2021 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого: Мараєвої Н.Є.
      Суддів: Заришняк Г.М., Рубан С.М.
При секретарі: Гаврюшенко К.О.
розглянули у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду  в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 
на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2020 року 
про відмову у відкриття провадження 
у справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , від імені та в інтересах яких діє адвокат Курбак Олег Олександрович, заінтересована особа: Голосіївський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) 
про встановлення факту, що має юридичне значення
Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з`явились у судове засідання,  перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-
 
ВСТАНОВИЛА:
 
Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2020 року відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , від імені та в інтересах яких діє адвокат Кубрак Олег Олександрович, заінтересована особа: Голосіївський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) про встановлення факту, що має юридичне значення.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувану ухвалу та передати справу для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції, посилаючись на незаконність даної ухвали, зокрема, на те, що суд неповно з`ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.
26 лютого 2021 року до Київського апеляційного суду від начальника відділу Голосіївського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану надійшла заява про розгляд справи без представника їхнього відділу.
01 березня 2021 року до Київського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надійшла заява про долучення доказів.
Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, у вересні 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із заявою, в якій просили суд встановити факти:
- реєстрації шлюбу 09 листопада 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;
- народження ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в провінції Ідліб, м. Салькін, Сирійської Арабської Республіки, батьками якого є: мати ОСОБА_2 та батько ОСОБА_1 ;
- народження ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в провінції Ідліб, м. Салькін, Сирійської Арабської Республіки, батьками якого є: мати ОСОБА_2 та батько ОСОБА_1 .
Звертаючись до суду із зазначеною вище заявою, представник заявників зазначав, що встановлення вказаних вище фактів необхідно для отримання дітьми громадянства України та отримання одним із заявників посвідки на постійне проживання в Україні.
Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив із того, що в даному випадку встановлення факту реєстрації шлюбу та народження дітей пов`язується із наступним вирішенням спору на набуття громадянства України та отримання посвідки на постійне місце проживання не підлягає розгляду в порядку окремого провадження.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до частин першої та другої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
У частині першій статті 315 ЦПК України наведено перелік фактів, справи про встановлення яких розглядаються судом. Хоча за змістом частини другої цієї статті зазначений перелік не є вичерпним, проте у судовому порядку можуть бути встановлені тільки ті факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб (якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення).
Факти, що мають юридичне значення -  це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду у порядку окремого провадження, зокрема, за умови, що факти, які підлягають встановленню, мають юридичний характер, тобто відповідно до закону викликають юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав фізичних та юридичних осіб.
Правовідносини щодо набуття громадянства України, оформлення та припинення громадянства врегульовані Конституцією України, Законом України "Про громадянство України", Указом Президента України "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України" та іншими нормативними актами.
Отримання посвідки на постійне проживання іноземцям та особам без громадянства, які іммігрували в Україну на постійне проживання регулюється порядком оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №321
Відповідно до Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, рішення про оформлення набуття громадянства України за народженням та територіальним походженням приймають органи міграційної служби.
Колегією суддів встановлено, що метою встановлення зазначених представником заявників фактів є набуття дітьми громадянства за територіальним принципом, та отримання одним із заявників посвідки на постійне проживання в Україні.
Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.
Такої ж правової позиції дійшов Верховний Суд у постанові від 01 лютого 2018 року в справі №760/19921/16-ц та справі №398/4017/18 від 29 травня 2019 року.
Колегія судді погоджується із твердженням суду першої інстанції стосовно того, що  норми чинного законодавства України не передбачають право суду перебирати на себе повноваження інших державних органів. Однак, суд може за наявності достатніх правових підстав визнати неправомірними дії компетентних державних органів щодо розгляду спірного питання.
Крім того, колегія суддів зазначає, що у випадку отримання відмови компетентного органу, заявник має право оскаржити таку відмову в порядку адміністративного судочинства, а не шляхом пред`явлення цивільного позову чи заяви.
Отже, враховуючи зазначене вище,  колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку стосовно того, що  в порядку окремого провадження не можуть розглядатися заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, якщо чинним законодавством передбачений інший порядок його встановлення.
Законом України "Про громадянство України", Указом Президента України "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України" встановлений порядок оформлення набуття громадянства України, а вирішення зазначеного питання віднесено до компетентних органів державної влади, до яких заінтересовані особи подають перелічені у відповідних пунктах Порядку документи на підтвердження певних обставин, а за наявності рішення органу, що уповноважений розглядати заяви про набуття громадянства України, останнє може бути оскаржене до суду, в порядку передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, тому відступні підстави для розгляду даного питання в порядку, який визначений Главою 6 «Розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Цивільного процесуального кодексу України, що зумовлює застосування наслідків, передбачених ч.4 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України.
При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.
Таким чином, враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції стосовно того, що в даному випадку встановлення факту реєстрації шлюбу та народження дітей пов`язується з наступним вирішенням спору про право на набуття громадянства України та отримання посвідки на постійне місце проживання, а відтак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що заявлені вимоги не підлягають розгляду в порядку окремого провадження.
Керуючись ст.ст. 268, 352, 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-
 
ПОСТАНОВИЛА:
 
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - залишити без задоволення.
Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2020 року - залишити без змін.
Постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Повний текст складено 09 березня 2021 року .

 
Головуючий:                           
 
                                                                 Судді: